48 



Fig. 11- 



<i. Desmarestia ligulata, skottspets; pareukymmanteln under bildning jstarkt först. b. Des- 

 marestia acukata, del af ett tvärsnitt genom ett skott; svagt först. Efter Reinke. 



kymatisk väfnadsmantel . Denna får sitt ursprung från basalcellen i de cellradens 

 sidogrenar, som utvecklats under växtpunkten. 



1. DESMARESTIA Lamour. Ess. s. '23. 



KaraJcter samma som familjens. 



Gametangier okända. Sporangier rundadt ellipsoidiska, utstående. Rot en 

 häftdyna. Skottsystem fjädergrenigt. Sidoskott ofta af två slag: långa föryng- 

 ringsskott och små, tornar liknande kortskott. Det utvuxna skottet bildadt af 

 en tjockväggig, axil cellrad, beklädd af en mångskiktig, parenkymatisk väfnads- 

 mantel, som består uttill af ett skikt små, kromatoforförande (assimilations-) celler 

 och intill af något långsträckta, temligen vida, kromatoforlösa celler och mellan 

 •dessa strödda småcelliga väfnadsgrupper af vexlande form. 

 Litteratur: Jancz. Accroiss Phaeosp. s. 10. Söderstr. Bau Desm. Wille, Alg. 



phys. anat. Thur. Mém. Soc. Cherbourg 1, s. 343. 

 1. Desmarestia aeuleata (L.) Lamour. anf. st. s. 25. Fucus aculeatus L. Sy st. 

 nat. 2, s. 717. Fig. Harv. Phyc. brit. t. 49. Exs. Aresch. Alg. scand. 

 n:o 87. 



Sidoskott dels föryngrings- dels kortsJcott. Skottsystem med skiftevisa grenar. 



Häftdyna stor, nedtryckt kägelformig. Skottsystem rikt, temligen glest, yf- 

 vigt, upprepadt fjädergrenigt, 0,3 — 1,5 m högt. Hufvudskott nedtill trindt, stam- 

 likt, 1,5—3 mm tjockt. Föryngringsskott sammantryckta, smalt jembredt lancett- 

 lika, knappt 1 mm breda. Kortskott 1—2 mm långa, sammantryckt syllika, mer 

 eller mindre talrika. De i tillväxt stadda skottens terminala cellrader gulbruna. 

 Fortplantningsorgan okända. 



Öppen och skyddad kust, sten- och bergbotten, litoral och sublitoral, vanligen 

 enstaka, I— IV. 

 ■Skandinaviens v. — n. kust. Sk. — Finna., spr., sp.— ymn. — N. Atl. fr. Spanien och 



New Tersey norrut; Ish., IS". Stilla oc. Afven uppgifven för Svarta h., Atl. 



vid Brasilien och Antarkt. h. 



