51 



ningarna med vid hålighet, uppblåsta ined tunn. hinnartad vägg. Ytceller i 

 optiskt längdsnitt mera rundadt qvadratiska och något större än hos hufvud- 

 formen. 



Vanligen skyddad kust, sten- och bergbotten, oftast epifytisk, litoral- och 

 öfre delen af sublitoralregionen , enstaka, II— IV, 5 — 9. 

 Skandinaviens o. — n. kust, Stockholms skärgård — Finm.., allm., ymn.; f. flaeeida 



Boh.— Finm., mera spr. och mindre ymn. — N. Atl.. från Frankrike och 



New Yersey norrut; Ish.; n. Stilla oc. 



3. Dietyosiphon hippuroides (Lyngb.) Kutz. Tab. phyc. 6. s. 19. Scytosiphon 



hippuroides Lyngb. Eydr. dan. s. 63. 

 Skottsystem upprepadt klaselikt förgrenadt, innehållande 2 — flere generationer 

 sidoskott. Alla sidoskott långskott. Mörkbrun. Assimilationsceller sedda från 

 skottytan nästan fyrsidiga. 



Hufvudformen. Skott från basen jemtjocka eller afsmalnande svagt mot 

 spetsen. Fig. Aresch. Phyc. scand. t. 6, f. A, B och t. 8, f. A. Exs. Aresch. Alg. scand. 

 n:o 105, 320, 321. Häftdyna liten, något upphöjd. Skottsystem ofta något yfvigt, 

 temligen glest, 10- 30 cm högt. Hufvudskott med talrika förlängda, nästan lika 

 långa sidoskott af första ordningen, hvilka förgrena sig på samma sätt som huf- 

 vudskottet. Mer än tre generationer sidoskott utvecklas vanligen icke. Sidoskott 

 trådtjocka, täta eller slutligen med trång hålighet, af fast byggnad. Sporangier 

 nästan äggfor miga. Ytväfnaden i det sterila hufvudskottets nedre del flerskiktig. 

 Ytceller i optiskt längdsnitt nästan fyrsidiga med mörkbruna kromatoforer. Den 

 inre väfnaden bestående af tjockväggiga celler. Intercellulärt nedåt växande cell- 

 rader utvecklas i nedre delen af hufvudskottet och af de gröfre sidoskotten af 

 första ordningen; — f. 2. fragilis Harv. i Kiitz. Spec. Alg. s. 485. Fig. Kutz. 

 Tab. phyc. 6, t. 52. Skottsystem lägre, mera utbredt och tätare än hos hufvud- 

 formen med gröfre, nästan garntjocka, till byggnaden lösare sidoskott, som äro 

 märkbart smalare vid basen än vid midten. 



Öppen och skyddad kust, sten- och bergbotten, oftast epifytisk, helst på Chor- 

 daria flagelliformis, litoral- och öfre delen af sublitoralregionen, III— IV, 7 — 9. 

 Skandinaviens o.— n. kust, Stockholms skärgård— Finm., allm., ymn.; f. fragilis 

 N. Finm. — N. Atl., från Tysklands nordsjökust, Storbritannien och Massa- 

 chusetts norrut; Ish.; n. Stilla oc. 



4. Dietyosiphon eorymbosus Kjellm. Alg. aret. Sea s. 267, t. 26, f. 12—15. 



Skottsystem nästan qvastlikt förgrenadt, innehållande vanligen blott en genera- 

 tion sidoskott, gulbrunt. Sidoskott ej smalare vid basen än vid midten. 



F. elongata Kjellm. anf. st. Sidoskott till 0,4 m långa, trådtjocka. Häft- 

 dyna liten, upphöjd. Skottsystem yfvigt, glest, omkring 0.4 m högt. Hufvudskott 

 fullt urskiljbart hela skottsystemet igenom, efter hela sin längd bärande förlängda, 

 nästan jemhöga sidoskott af första ordningen, af hvilka en del utbilda ett fåtal 

 sidoskott af andra ordningen. Sidoskott afsmalnande mot spetsen. Sporangier till 

 omkretsen mest ovala, vanligen tätt sittande. Skott af lös byggnad. Ytceller i 

 optiskt längdsnitt qvadratiska eller oliksidigt fyrkantiga, i skottens nedre del 

 nästan rektangulära, bildande temligen regelbundna längsrader. Den inre väf- 

 nadens celler tunnväggiga. Intercellulära, fina cellrader finnas i ringa mängd i 

 hufvudskottets och de äldre sidoskottens nedre del. 



Skyddad kust, stenbotten, sublitoralregionens öfre del, enstaka, III(?)—IV, 9. 



