54 



Sporangier ellipsoidiskt päronforrniga, mer eller mindre starkt utstående. De ring- 

 formiga sporangiegruppbältena sittande tätt och på temligen lika stora afstånd 

 från h varandra. Rot en häftdyna. Skottsystem upprepadt klaselikt förgrenadt. 

 Skott oftast ihåliga med vid hålighet och tunn vägg, bildad af en enskiktig, af 

 temligen stora, kantiga, kromatoforrika celler bestående assimilationsväfnad och 

 en fåskiktig, af mycket stora, tunnväggiga, rundade, kromatoforfattiga celler be- 

 stående ledningsväfnad. 



Litteratur: Farl. Torr. Bot. 01. 9, n:o 5, s. 66. 



1. Striaria attenuata Gr ev. anf. st. 



Hufvudformen. Sporangiegrupper bildande temligen regelbundna ringfor- 

 mig a bälten. Fig. Harv. Phyc. brit. t. 25. Exs. Aresch. Alg. scand. n:o 171. 

 Skottsystem temligen rikt, yfvigt, regelbundet klaselikt förgrenadt med mest mot- 

 satta grenar, 10 — 50 cm högt. Skott ihåliga, tunnväggiga, men temligen fasta, 

 starkt afsmalnande både mot spetsen och basen, från groft trådtjocka till nästan 

 hårfina. Gametangier och sporangier på olika individ. Gametangie-individ spä- 

 dare och finare än sporangie-individen. Sporangier till form väsentligt olika assi- 

 milationscellerna. Dessa bildande nästan regelbundna längsrader; — f. 2. fragilis 

 J. Ag. Striaria gracilis J. Ag. Symb. s. 5. Stundom gröfre och större än hufvud- 

 formen, bräcklig, oregelbundet grenig med vanligen strödda, ofta ställvis upp- 

 blåsta, ställvis sammansnörda grenar. Sporangiegrupper vanligen innehållande 

 blott få sporangier, oftast strödda. Sporangier till form föga afvikande från assi- 

 milationscellerna. Dessa bildande oregelbundna längsrader. 



Skyddad kust, skalbotten (vanligast), epifytisk, sublitoral, enstaka, III, 6 — 7. 

 Skandinaviens v. kust, Boh.— Molde, spr., sp. — sälls.; f. fragilis N. s. kusten. — 



Medelh., n. Atl. vid Amerika från New Yersey norrut; n. Stilla oc. 



2. PHL0E0SP0RA Aresch. Bot. Not. 1873, s. 163. 



Sporangier utstående, strödda. Skottets inre väfnadsskikt bestående af lång- 

 sträckta, i längsrader ordnade celler. 



Gametangier okända. Sporangier vårtlikt utstående med den fria delen af- 

 rundad, icke samlade till begränsade grupper, ofta täckande skotten öfver långa 

 sträckor. Bot dynformig, bestående af mer eller mindre tätt förenade celltrådar 

 (eller trådformiga väfnadskroppar?). Skottsystem typiskt radiärt, upprepadt klase- 

 likt förgrenadt. Skott trådlika, nedtill ofta med en fin hålighet, bildade af en 

 enskiktig assimilationsväfnad, bestående af temligen stora, från ytan sedda fyrsi- 

 diga, kromatoforförande celler, och en fåskiktig, ledande-stödjande väfnad, bestå- 

 ende af långsträckta, inåt i längd tilltagande celler. 

 Litteratur: Aresch. Obs. phyc. 3, s. 24 och Bot. Not. 1876, s. 33. 



1. Phloeospora subartieulata Aresch. Bot. Not. 1873, s. 164. Fig. Aresch. 

 Obs. phyc. 3, t. 3, f. 2—5. Exs. Aresch. Alg. scand. n:o 104. 



Skottsystem upprepadt klaselikt förgrenadt, innehållande talrika generationer 

 sidoskott. Dessa endast upptill tydligt segmenterade. 



Växten alltid bildande rediga, långsträckta, glesa tofsar. Häftdyna stor, 

 föga tät. Skottsystem glest, långsträckt, olivbrunt med skiftevisa och motsatta 

 grenar, 0,3 — 1 m högt. Skott trådtjocka, under tillväxten med lång hårfin spets, 

 såsom unga med glesa, ofta motsatta hår. Sporangier talrika, tätt sittande. Yt- 

 väfnaden utom i skottens öfversta del nätlik. 



