28 



erassipes Kjéllm. Alg. aret. Sea s. 245, t. 26, f. 16. Skott afsmalnande starkt 

 mot spetsen, men föga märkbart mot basen, gult olivbrunt, glatt. Uppnår knappt 

 en längd af 0,5 m och en genomskärning af 1—2 mm. 



Mest skyddad kust, grus- och stenbotten, stundom epifyt, oftast sublitoral, 

 (f. erassipes på djupt vatten), stundom litoral, sällskaplig, III— I, 7—12. 

 Skandinaviens kust, Hels.— Finm.; allm., ymn.— sp. N. Atl., från Frankrike och 



New York norrut; Ish. 



2. Chorda tomentosa Lyngb. Hydr. dan. s. 74. Fig. Lyngb. anf. st. 1. 19, f. A. 



Aresch. Obs. Phyc. 3 t. 1, f. 8 — 11. Exs. Aresch. Alg. scand. n:o 93. 



Skott tätt beklädt af guldgula hår. Sporangiebärarnes toppcell klubblikt 

 cylindrisk, nästan färglös. Sporangier cylindriska eller ellipsoidiskt cylindriska, 

 af samma längd som sporangiebärarnes toppcell. 



Häftdyna nästan skifformig. Skott starkt afsmalnande mot spetsen och basen, 

 nederst glatt, 20 — 100 cm långt och 3 — 4 mm tjockt. Sporangiebärarnes toppcell 

 omkring 100 fl lång, vid den svagt förtjockade spetsen 10 fl tjock. Sporangier 

 till 115 fl långa och 15—18 fl tjocka. 



Öppen kust, berg- och stenbotten, litoral, sällskaplig, II, 4 — 5. 

 Skandinaviens v. — n. kust, Boh.— Finm., spr., sp. — No. Atl. från n. Frankrike 



norrut; s. Östersjön. 



3. Chorda abbreviata Aresch. Obs. Phyc. 3, s. 15. 



Skott beklädt af glesa, guldgula hår. Sporangiebärarnes toppcell klubblik, 

 svagt färgad. Sporangier ellipsoidiska, af sporangiebärarnes längd. 



Habituelt lik föregående, men mera gleshårig och mindre, 20—25 cm lång 

 och 1—2 mm tjock. Sporangiebärarnes toppcell 30 — 50 f(> lång och vid den ut- 

 vidgade spetsen 10 — 15 fl tjock. Sporangier af samma längd som sporangiebä- 

 rarnes toppcell, omkring 16 fl tjocka. 



Till lefnadssätt ej närmare känd. Hittills blott anträffad medföljande fisk- 

 nät från flere famnars djup. 7. 

 Stockholms skärgård vid Dalarö. 



3. FAM. SPOROCHNACE>«E (Grev.) Alg. brit. s. 36; förändr. 



Sporangier utvecklade från sidan af enkla eller greniga, ur skottets yt- 

 celler utväxande celltrådar (sporangiebärare). Skott bildande mer eller mindre 

 rika skottsystem, tråd- eller smalt bandlika, bestående af längsgående, paren- 

 kymatiskt förbundna cellrader; hvarje i tillväxt stadt skott -i spetsen med ett 

 knippe fria celltrådar, vid hvars bas den mångcelliga växtpunkten har sitt läge. 

 Tillväxt trichothallisk. 



1. SPOROCHNUS (Ag.) Kihtz. Phyc. gen. s. 342 ; Ag. Syn. Alg. s. XII; förändr. 



Sporangieställningar tätt beklädande öfre delen af sidoskott rundt om. Dessa 

 fertila skottdelar skarpt begränsade från de vegetativa, klubblika, cylindriskt spol- 

 formiga — nästan klotformiga. 



Gametangier okända. Sporangier små, ellipsoidiska eller päronformiga. Spo- 

 rangieställningar mer eller mindre rika. Fertila skottdelar alltid tjockare än de 

 tillgränsande vegetativa och oftast af annan form än dessa. Eot bestående af en 

 dynformig, kägellik eller formlös massa sammanfiltade celltrådar (filtrot). Skott- 



