27 



Birötter korta, grofva, enkla eller sparsamt greniga. Skottets stamlika del 

 nedtill nästan trind, upptill platt, fast, mörk-, nästan svartbrun, ogenomskinlig, all- 

 tid tydligt afsatt från den bladlika skottdelen, till 25 cm lång. Skottets bladlika 

 del utdraget äggrund, äggrundt eller jembredt afiång, hos unga exemplar stundom 

 bredt lancettlik, slutligen mörkbrun eller nästan svartbrun, ogenomskinlig, tjockt 

 läderartad, hos utvuxna exemplar 1 — 2 m lång, 20—25 cm bred, hel eller mer eller 

 mindre djupt handlikt delad i ett fåtal flikar. Hårgropar talrika, djupa, omgifna 

 af en upphöjd kant, korthåriga. Sorus fläcklik, upptill i allmänhet skarpt begrän- 

 sad, intagande den bladlika skottdelen till hela dess bredd nedtill. 



Något öppen kust, helst grusbotten, sublitoral, enstaka I — IV, 8 — 10. 

 N. Finm. spr., sp. — ymn. — NV. Atl., från Massachusetts norrut; n. Stilla oc; 



Ish. 



4. UNDERFAM. CHORDEyE Kjellm. mscr. 



Sporangiebärarnes toppcell med tunna, jemtjocka väggar. Skott sträng- 

 formigt, upptill ihåligt, genom tvärväggar afdeladt i rum. 



1. CHORDA (Stackh.) Lamour. Ess. s. 26; Stackh. Ner. brit. s. XVI; 

 förändr. 



Karakter samma som underfamiljens. 



Sporangier ellipsoidiskt spolformiga eller cylindriskt klubblika, omkring 90 

 — 100 fl långa och 10 — 20 /* tjocka. Sporangiebärare tvåcelliga med toppcellen 

 i spetsen afrundad. Sorus slutligen utbredande sig öfver nästan hela skottets yta. 

 Eot en häftdyna. Skott oftast, åtminstone såsom ungt, beklädt med gruppvis sit- 

 tande hår. Skottväggens innersta del bildad af ledande, enkla eller greniga, vid 

 tvärväggarna nästan klotformigt utvidgade cellrader, bestående af långa, plasmarika 

 celler med starkt gelinerade väggar. Härutanför vidtar en stödjande-ledande väf- 

 nadsmantel, bestående af långsträckta, utåt och inåt i vidd starkt aftagande pris- 

 matiska, tjockväggiga celler, hvilka med undantag af de innersta hafva längsväg- 

 garna porrika. Skottets yta bildas af en enskiktig assimilationsväfnad, bestående 

 af något radialt sträckta, krom atoforfö rande celler. 



Litteratur. Tbur. Eech. zoosp. s. 240. Wille, Alg. phys. anat. Aresch. Obs. 

 phyc. 3, s. 13. 



A. Sporangiebärarnes toppcell klubblik. 



A. Sporangier kortare än sporangiebärarnes toppcell ----- Ch. filum. 



"B. Sporangier lika långa som sporangiebärarnes toppcell Ch. abbreviata. 



B. Sporangiebärarnes toppcell klubblikt cylindrisk Ch. tomentosa. 



1. Chorda filum (L.) Stackh. anf. st. Fucus filum L. Spec. pl. s. 1162. 



Skott beklädt af färglösa eller gulaktiga hår eller glatt. Sporangiebärarnes 

 toppcell klubblik med utvidgad spets, starkt färgad. Sporangier spolformigt ellip- 

 soidiska, kortare än sporangiebärarnes toppcell. 



Hufvudformen. Skott starkt afsmalnande både mot basen och spetsen, 

 beklädt af ofärgade hår, slutligen glatt. Fig. Harv. Phyc. brit. t. 107. Thur. 

 anf. st. t. 26, f. 5 — 10. Häftdyna låg, utbredd. Skott ofta vridet, mörkt oliv- 

 brunt, vanligen 1—4 m långt, vid midten af en gåspennas tjocklek. Sporangie- 

 bärarnes toppcell 50 — 75 fl lång, vid spetsen 15 — 20 fl tjock. Sporangier 30 — 40 

 fi långa, 10—15 fi tjocka; — f. 2. subtomentosa Aresch. Obs. phyc. 3, s. 13. Exs. 

 Alg. scand. n:o 163. Mindre än föregående; skottet klädt af gulaktiga hår; f. 3. 



