26 



öfver den bladlika skottdelens mellersta och öfre del, omkring 10 cm bred. Skot- 

 tets ledande-stödjande parenkymväfnad bestående af vidare och mera tunnväggiga 

 -celler och slemkörtlarne vidare och vanligen mera tydligt begränsade än hos 

 föregående former; — f. 2. latifolia Kjellm. (nytt namn) Laminaria saccharina 

 J. latissima Kjellm. Alg. aret. Sea s. 230). Skottets stamlika del till 1 m lång, 

 den bladlika hos unga exemplar nästan jembred med äggrund bas eller utdraget 

 jembredt äggformig, hos äldre bredt elliptisk med hjertlik eller nästan hjertlik 

 bas, 0,5—1,5 m lång, 50—75 cm bred, 1 — 2 mm tjock, klarare brun, mer genom- 

 skinlig och med bredare kantfält än hos hufvudformen. 



Öppen (f. linearis) eller vanligen skyddad kust, företrädesvis på bergbotten, 

 sublitoral, från denna regions öfoersta (f. linearis) till dess nedersta (y grandis) 

 del, sällskaplig; I—IV; skottets bladlika del ombytes under vintermånaderna; 11 

 —3 (a bullata och fi sublsevis), 6 (y membranaeea), 7—9 (y grandis). 

 Skandinaviens v.— n. kust, Sk.— Finm., allm., ymn ; f. linearis och å grandis 

 kända endast från Norges kust, allmännast och kraftigast utvecklade vid 

 nv. och n. kusten; områdets sydliga del tillhöra § sublsevis och y mem- 

 branaeea; cc* bullata, hufvudformen, mycket ymnig vid Sveriges v. kust. 

 — N. A ti., från södra Frankrike och New Jersey norrut; s. Östersjön. 



3. UNDERFAM. PHYLLARIE/E Kjellm. mscr. 



Sporangier stora. Sporangiebärarnes toppcell med ytterväggen icke, men 

 sidoväggarne starkt förtjockade och gelinerade. Skott nedtill stam-, upptill bladlikt. 

 Den bladlika skottdelen utan medelnerf, men med hårgropar. Slemkörtlar saknas. 



1. PHYLLARIA (Le Jol.) Kjellm. Alg. aret. Sea s. 223; Le Jol. Exam. s. 

 591 ; förändr. 



Bot en häftdyna, från hvilken snart ett fåtal korta birötter utvecklas. Sorus 

 p>å den bladlika skottdelen. 



Gametangier okända. Sporangier cylindriskt spolformiga eller cylindriskt 

 klubblika, stora, 75 — 100 [A långa och 10—20 ft tjocka. Sporangiebärare tvåcel- 

 liga. Deras toppcell cylindriskt klubblik med ytterväggen tunn, men sidoväg- 

 garna särskildt vid midten starkt förtjockade och gelinerade. Skottets stamlika 

 del mer eller mindre starkt utbildad, den bladlika i början hel, slutligen stundom 

 handlikt klufven. Skottets stamlika del bildad uttill af en enskiktig assimilations- 

 väfnad, bestående af kort prismatiska, något radialt sträckta celler och intill huf- 

 vudsakligen af en kromatoforfattig parenkymväfnad, bestående af vida, temligen 

 tunnväggiga, storporiga, utåt långsträckta, inåt nästan isodiametriska celler, mel- 

 lan hvilka äro insprängda småcelliga väfnadsgrupper, som tilltaga i mängd inåt. 

 Den axila parenkym-massan genom sättes på längden af med växtens ålder allt 

 talrikare, grofva, långa, greniga, innehållsrika än tunnväggiga än tjockväggiga 

 rörformiga celler och på tvären af hyflika, tunnväggiga cellrader, utväxande från 

 de inre parenkymcellerna. Den bladlika skottdelen i hufvudsak bygd på samma 

 sätt som den stamlika, men de rörformiga cellerna äro här mindre vida, de små- 

 celliga parenkymgrupperna mycket sparsamma, men deremot hyfväfnaden mera 

 mäktig, ehuru äfven i denna del af växtkroppen föga betydlig, jemförd med samma 

 väfnad hos andra Laminariaceer. Hårgropar med vid mynning. 



1. Phyllaria dermatodea (De la Pyl.) Le Jol. anf. st. Laminaria dermatodca 

 De la Tyl. Prod. Terre neuve s. 180. Fig. De la Pyl. anf. st. t. 9,f.g.; 

 Kjellm. Spetsb. Thall. 2, t. 1, f. 8-9 och Alg. aret. Sea t. 25, f. 1—4. 

 Exs. Aresch. Alg. scand. n:o 213. 



