23 



a genuina. Bötter sparsamt greniga, temligen grofva. Skottets stamlika del 

 löjd—nedliggande, nedtill trind, upptill mer eller mindre sammantryckt, jemtjock 

 eller tjockast vid midten eller spetsen. Skottets bladlika del läderartad, hos unga 

 exemplar smalt snedt aflång, 7ws äldre delad i talrika, smala flikar. 



Hufvud formen. Skottets stamlika del till sin nedre hälft trind och jem- 

 tjock eller smalast nedtill, uppåt sammantryckt. Skottets bladlika del med hjertlik 

 bas, delad temligen djupt i talrika, vanligen 4—7 cm breda flikar utan eller med 

 slemkörtlar. Fig. Foslie, Lam. t. 3 f. 10—11, t. 4 och t. 5 f. 1. Birötter bildande 

 en tät än nästan halfklotformig än nästan skifformig gyttring. Skottets stamlika 

 del till 2 m lång och 4 cm i genomskärning vid basen, nedtill hos äldre exemplar 

 skroflig, upptill slät. Skottets bladlika del jembredt oval med hjertlik, sällan kil- 

 formig bas, glatt, glänsande, längre eller kortare än skottets stamlika del. Sori 

 fläckformiga, bildande ett oregelbundet tvärband upptill på den bladlika skott- 

 delen. Växten beklädes vid torkning med ett mannit-öfverdrag. Skottets stam- 

 lika del utan fällbarklik väfnad. "Tillväxtringar" tydliga. Den parenkymatiska le- 

 dande-stödjande väfnaden i skottets bladlika del bildad af små, i vidd såväl utåt 

 som inåt starkt aftagande, tjockväggiga, i temligen tydliga rader ordnade celler. 

 Slemkörtlar saknas hos högnordiska, men finnas nästan alltid hos sydliga exemplar; 

 — f. 2. eomplanata Kjelhn. Kariska hafvets alg. s. 26, 1. 1. Skild från hufvudformen 

 hufvudsakligen genom upptill platt, tjockt skifformig, till 7,5 cm bred stamlik skott- 

 del ; f. 3. grandifolia Foslie, anf. st. s. 60. Lik hufvudformen, men den bladlika 

 skottdelen mindre rikt delad i 10 — 20 cm breda flikar; f. 4. euneata Kjellm. 

 (nytt namn) ; f. stenophylla Foslie, anf. st. s. 60, t. 3, f. 5 — 9. Skottets bladlika 

 del äfven hos äldre exemplar med kilformig bas. Vanligen mörkare till färgen 

 än de öfriga formerna; f. 5. ensifolia Le Jol. Exam. s. 580. Foslie, anf. st. s. 

 60, t. 5, f. 2 — 5 och t. 6, f. 1 — 9. Skottets stamlika del vid midten sammantryckt, 

 i tvärgenomskärning elliptisk, ända till 3 cm efter sin längsta diameter, smalare 

 och trindare uppåt. Skottets bladlika del mindre rikt klufven än hos hufvudformen. 

 Flikarne vid spetsen samstående. Rotsystem nedtryckt med länge fungerande 

 primär häftdyna. 



§ valida Foslie, Digit-Lam. s. 21 och Lam. s. 65—67 t. 3, f. 1—4. Bötter 

 sparsamt greniga, svaga. Skottets stamlika del upprat, trind, jemt aftagande i tjocklek 

 från basen mot spetsen. Skottets bladlika del hos unga exemplar med hjertlik, run- 

 dad eller bredt kilformig bas, hos äldre delad i talrika, smala flikar. Skottets stam- 

 lika del vanligen glatt, temligen mörk, vanligen 1 — 1,5 m lång, vid basen till 3,5 cm 

 i genomskärning. Skottets bladlika del nästan alltid kortare än den stamlika, sällan 

 mer än 1 m lång, vid basen vanligen hjertlik. Dess flikar mest 4—5 cm breda. 



y debilipes Foslie, Lam. s. 61, 80; t. 6, f. 10—11. Botsystem nedtryckt- 

 Bötter svaga, föga greniga. Den stamlika skottdelen kort, nästan jemtjock eller 

 tjockast vid midten och här något sammantryckt. Den bladlika skottdelen hos tinga 

 exemplar med äggrund eller nästan hjertlik bas, hos äldre tjockt läderartad (1,5 

 — 3 mm tjock) temligen styf, hel eller delad i få, mest breda och korta flikar. — 

 Skottets stamlika del smal, späd, vanligen 2—10 cm lång, den bladlika 10—60 cm 

 lång och 6 — 30 cm bred med talrika, stora slemkörtlar. 



å' intermedia Foslie, Jjam. s. 81. Bötter rikt greniga. Den stamlika skott- 

 delen nedtill trind, uppåt snart sammantryckt eller upptill platt, ofta vid basen 

 sammandragen. Den bladlika skottdelen hos unga exemplar med rundad bas, hos 

 äldre med hjertlik bas, tjockt hinnartad, plan eller nedtill bukig, hel eller delad i få 

 breda flikar. 



