21 



Öppen kust, bergbotten, sublitoral, enstaka — sällskaplig, I— IV, 4. 

 N. Nordl. — Finm., spr., sp. — ymn. — Ish. norr om Atl.; Murmanska h. 



2. UNDERFAM. LAMINARIE/E Kjellm. mscr. 



Sporangier små. Sporangiebärarnes toppcell med ytterväggen starkt för- 

 tjockad och gelinerad. Skott nedtill stam-, upptill bladlikt, sällan helt bladlikt, 

 utan medelnerf och hårgropar, men vanligen med slemkörtlar. 



1. L AMINARIA (Lamour.) J. Ag. Lam. s. 7; Lamour. Ess. s. 20 ; förändr. 



Sporangieställningar bildande sammanhängande band- eller fläckformiga skikt 

 på båda ytorna af den bladlika skottdelen. Denna liksom den stamlika utan sido- 

 bildningar. 



Gametangier okända. Sporangier nästan cylindriska eller svagt klubblika, 

 omkr. 50 fl långa och 10 ju> tjocka. Sporangiebärare vanligen tvåcelliga med 

 toppcellen i spetsen tvärhuggen. Rot ursprungligen en häftdyna. Denna ersattes 

 vanligen snart af ett i storlek tilltagande rotsystem, bestående af talrika från skot- 

 tets nedre del mest nästan kransvis utgående, vanligen greniga, i en häftdyna 

 slutande, trådlika birötter, som stundom äro skottalstrande. Skottets stamlika del 

 trind — plattad, stundom ihålig. Skottets bladlika del, som årligen fälles, hel eller 

 slutligen uppdelad vanligen haadlikt i mer eller mindre talrika flikar. Hårbild- 

 ningar saknas. Skott bildadt af en tydligt utpräglad ytlig assimilationsväfnad, 

 af ledande-stödjande parenkymväfnader och en axil, af hyflika cellrader bestående 

 ledningsväfnad. Assimilationsväfnaden bestående af små, något radialt sträckta, 

 kromatoforförande celler, i nela det unga skottet enskiktig, i skottets stamlika del 

 förr eller senare flerskiktig och hos vissa arter jemte de yttre skikten af en ge- 

 nom ett uppkommet förtjockningsmeristem bildad periferisk väfnadsmassa förän- 

 drad till ett slags fällbark. Den parenkymatiska ledande-stödjande väfnaden be- 

 stående af inåt i vidd, längd, väggtjocklek och porrikedom tilltagande celler, i 

 skottets stamlika del sekundärt förtjockad genom verksamheten af den periferiska 

 bildningsväfnaden och här inåt till betydlig utsträckning bestående af cylindriskt 

 prismatiska celler med kollenkymlikt förtjockade väggar. Skottets axila, af hyf- 

 lika cellrader bestående väfnadsmassa nederst i skottets stamlika del trind, uppåt 

 allt mer sammantryckt, i skottets bladlika del skifformig. De hyflika cellraderna 

 dels längsgående, långcelliga, vid tvärväggarna nästan klotformigt utvidgade, dels 

 tvärgående — slingrande, rikare greniga, kortcelliga, vid tvärväggarne smalast, alla 

 bestående af plasmarika celler med silskiflikt genombrutna tvärväggar. 

 Litteratur. Thur. Rech. zoosp. s. 240. Wille, Alg. phys. anat. J. Ag. Lam. 

 Aresch. De Lam. Foslie, Lam. 



A. Skottets bladlika del vanligen förr eller senare handdelad, slät. 



A. Skottets stamlika del med slemkörtlar. 



a. Skottets stamlika del styf, skroflig L. Clustoni. 



b. Skottets stamlika del slak, slät L. Ghunneri. 



B. Skottets stamlika del utan slemkörtlar. 



a. Skott blekt olivbrunt; dess bladlika del slutligen mer 



eller mindre skarpt afsatt från den stamlika L. digitata. 



b. Skott mörkt olivbrunt; dess bladlika del ej afsatt från 



den stamlika L. stenophylla 



B. Skottets bladlika del hel, mer eller mindre rikt veckigt vågig L. saccharina.' 



