4 



Spermatozoider med rödt pigmenfckorn. Skafidier i utpräglade receptakler. Rot 

 en häftdyna. Föryngringsskotten bestående af assimilations-, lednings- och stödje- 

 väfnad. Assimilationsväfnaden flerskiktig. De stödjande elementen starkt ut- 

 bildade. 

 Litteratur: Thur. Étud. phyc. s. 42. Reinke Beitr. Tång. s. 352. 



1. Aseophyllum nodosum (L.) Le Jol. Liste s. 96. Fucus nodosus L. Spec. 

 pl. s. 1159. Tig. Harv. Phyc. brit. t. 158; Thur. anf. st. t. 18—20. Exs. 

 Aresch. Alg. scand. n:o 51. 



Häftdyna upphöjd. Skottsystem temligen yfvigt, glest, men rikt, af talrika 

 skottgenerationer, 0,5—2 m högt, än öfvervägande gaffel- än — i följd af sympo- 

 dial skottutveckling — mest fjäder- eller fjäder- och handgrenigt, innehållande väl 

 skilda föryngrings- och receptakelskott. Föryngringsskott 5 — 10 mm breda, dels 

 gaffel- dels sidoskott, de förra nästan jembreda, de senare starkt afsmalnande mot 

 basen, båda med bläsor. Blåsor ellipsoidiska, vidare än den tillgränsande skott- 

 delen. Sidoföryngringsskotten och receptakelskotten utgående från bottnen af en 

 grund hålighet. Receptakelskott korta, smalt klubblika, sammantryckta sidoslut- 

 skott, med toppstäldt receptakel, efter befruktningen affallande. Receptakler klot- 

 likt eller utdraget päronformiga eller kort spollika, 0,5 — 1 cm långa. Skafidier 

 tätt sittande, något utstående, enkönade. Diöci rådande. Ägg tetraederstälda, 

 stundom 5 eller 3 i hvarje oogon. Föryngringss kottens assimilationsväfnad af 

 svagt radialsträckta celler. Ledningselementen i öfverensstämmelse med skott- 

 formen nästan uteslutande sträckta i skottens längdriktning. Stödjeväfnaden mäk- 

 tig, axil. 



En anmärkningsvärd, men biologiskt icke närmare känd form är /. SCOr- 

 pioides, Fucus scorpioides Homem. Fl. dan. t. 1479, Halicoccus nodosus ($ fur- 

 catus Aresch. Phyc. scand. s. 254, t. 1, Alg. scand. n-.o 52. SJcott långa, nästan 

 trinda; steril. 



Skyddad (mest) kust, sten- och bergbotten, litoralregionens mellersta och 

 nedre del, sällskaplig, I — IV, 10 (3—6) — 7 ; f. scorpioides: skyddad kust, gyttjig 

 sandbotten, litoral och sublitoral, i stor individmängd på samma ställe. 

 Skandinaviens v.— n. kust; allm., ymn. F. scorpioides Sk. vestkusten vid Mölle ; 



JBoh. Piskebäckskil, Lysekil. N. Lillesand. — N. Atl. från Spanien och 



New Tersey norrut; s. Östersjön; Ish. norr om Atl. 



2. PELVETIA Dcsne., Thur. Bech. Fuc. s. 12. 



Oogonier alstrande 2 ägg. Skott bildande ett nästan genomfördt gaffelgre- 

 nigt skottsystem, tjockt bandformiga, utan medelnerf, hårgropar och blåsor. 



Oogoniernas skaftcell ej höjd öfver skafidieväggen. Ägg vid befruktningen 

 omgifna af ett slemmigt hölje (uppkommet genom ombildning af oogonieväggens 

 inre skikt). Spermogonieställningar sparsamt greniga. Spermogonier ellipsoidiska. 

 Spermatozoider med gråaktigt (ofärgadt) pigmentkorn. Skafidier i mer eller min- 

 dre starkt utpräglade receptakler. Rot en häftdyna. Skott bildade af assimilations-, 

 lednings- och stödjeväfnad. Assimilationsväfnaden enskiktig. Stödje-elementen 

 mindre starkt utbildade. 

 Litteratur: Thur. Étud. phyc. s. 44. Kny, Bot. Zeit. 1875, s. 450. 



1. Pelvetia eanalieulata (L.) Dcsne., Thur. anf. st. Fucus canaliculatus L. Syst 

 nat. 2,s. 716. Fig. Thur. anf. st. t. 21—23. Exs. Aresch. Alg. scand. 

 n:o 202. 



