Oogoniernas skaftoeli föga höjande sig öfver skafidieväggen. Agg vid be- 

 fruktningen utan ägghölje. Spermogonieställningar rikgreniga med jemnt fördelade 

 långsträckta, ellipsoidiskt cylindriska spermogonier. Spermatozoider med rödt 

 pigmentkorn. Bot en häftdyna. Blåsor saknas. Skotten bildas af tre slags starkt 

 utpräglade histologiska element: assimilerande, ledande och stödjande. 

 Litteratur: Thur. Étud. phyc. s. 48. Eostaf. Beitr. Tång. s. 13. Wg. Fl. lapp. 

 s. 499. 



1. Himanthalia lorea (L.) Lyngb. anf. st. Fucus loreus L. Syst. nat. 2, s. 



716. Fig. Harv. Phyc. brit. t. 78; Thur. anf. st. t. 24. Exs. Aresch. 



Alg. scand. n:o 2, 251. 

 Häftdyna svagt upphöjd. Hufvudskott först päronformigt, derpå omvändt 

 kägellikt, slutligen skålformigt med omvändt kägellikt skaft, 2 — 3 cm i höjd och 

 3—5 cm i diameter, utvecklande 1—2 — flere skafidbärande skottsystem. Dessa 

 oftast 0,5—3 cm långa, sammansatta af ett fåtal ordningar groft bandlika, 5 — 10 

 mm tjocka skott. De långa slutskotten afsmalnande mot spetsen, de öfriga nästan 

 jemtjocka och af föga olika tjocklek sinsemellan. Skafidier glesa, utstående, vid 

 mynningen med ett knippe långt utskjutande parafyser. Diöci rådande. Skafi- 

 dieskottens asshnilationsväfnad flerskiktig, bestående af cylindriska, utåt i tjock- 

 lek aftagande celler, ordnade i mot skottytan vinkelräta rader. Deras ledande 

 element i öfverensstämmelse med skottformen nästan uteslutande sträckta i skot- 

 tens längdriktning. Stödjeväfnaden mäktig, axil. 



Öppen kust, bergbotten, gränsområdet mellan litoral- och sublicoralregionen, 

 något sällskaplig, I— IV, 7—9. 



Boh. tillfällig, Käringön vid Orust (J. Agardh), Harpskär utanför Fiskebäckskil 

 (Wittrock); flerestädes kringdrifvande eller uppkastad. — N. sv. och v. 

 kusten, Lister — Krogönaes, spr., teml. ymn. — No. Atl. från Spanien norrut; 

 Amerikas no.kust. (?) 



3. UNDERFAM. FUCE^E Kjellm. mscr. 



Oogonier alstrande 8 — 2 ägg. Spermogonier öfvervägande i spermo- 

 gonieställningarnes nedre del. Deras vägg bildad af två skikt, af hvilka det 

 inre som en slemmig hinna omger spermatozoiderna under deras gång genom 

 skafidiet. Spermatozoider flasklika med den kortare cilien framåtriktad under 

 rörelsen. Skottets initialcell segmenteras genom både längs- och tvärväggar. 

 Växtpunkten bildar bottnen af en slemfyld, spricklik hålighet, utsträckt i skot- 

 tets breddriktning. Skottets axila ledningsväfnad utgöres äfven i unga skott af 

 anastomoserande cellrader med starkt gelinerade längsväggar. Assimilations- 

 väfnaden äfven genom cellformen väl skild från den underliggande lednings- 

 väfnaden. Skott thallösa, bildande bilalerala, genomfördt eller delvis gaffel- 

 greniga skottsystem. 



1. ASCOPHYLLUM Stackh. Tent. mar. crypt. s. 54. 



Oogonier alstrande 4 ägg. Skott bildande ett delvis gaffel- delvis fjäder- 

 eller handgrenigt skottsystem, sammantryckt cylindriska eller nästan cylindriska, 

 utan medelnerf och hårgropar, stundom med enrummiga, i skottens midtlinie ut- 

 vecklade blåsor. 



Oogoniernas skaftcell höjd öfver skafidieväggen. Ägg vid befruktningen 

 utan ägghölje. Spermogonieställningar rikgreniga. Spermogonier ellipsoidiska. 



