2 



Oogoniernas skaffccell ej höjande sig öfver skafidieväggen. Spermogonieställ- 

 ningar rikgreniga med de klotlikt ellipsoidiska spermogonierna hopade vid gren- 

 spetsarne. Spermatozoider med rödt pignientkorn. Skafidier i utpräglade recep- 

 takler — ombildade skott eller skottdelar. Eot en häftdyna. Hufvudskott och för- 

 yngringsskott såsom äldre bestående af tre slags histologiska element : assimile- 

 rande rch ledande, svagt begränsade från hvarandra, samt stödjande. 

 Litteratur: Thur. Étud. phyc. s. 26— 52 och Rech. anth. s. 10. Reinke, Beitr. 

 Tång. s. 356. 



1. Halidrys siliquosa (L.) Lyngb. anf. st. Fucus siliquosus L. Spec. pl. s. 

 1160. Fig. Harv. Phyc. brit. t. 66; Thur. anf. st. t. 3, f. 3, 4. Exs. 

 Aresch. Alg. scand. n:o 151. 



Häftdyna stor, upphöjd. Skottsystem yfvigt, rikt, af flere skottgenerationer, 

 1 — 2 m. högt. Sidoskott af tre slag: föryngrings-, blås- och receptakel skott. Huf- 

 vudskott och föryngringsskott slutligen sammantryckt cylindriska, obetydligt af- 

 smalnande mot spetsen, 2—5 mm breda, svagt zigzagböjda. Blåsskotten korta slut- 

 skott, till sin mellersta eller öfre del eller nästan helt omdanade till blåsor. Blåsor 

 sammantryckt spolformiga, spolformigt ägglika eller nästan cylindriska, stundom 

 öfver 3 cm långa, 2 — 3 mm breda, delade i flere, mest 5 — 15 kamrar. Recep- 

 takelskotten korta slutskott, till hela eller nästan hela sin längd bärande skafidier, 

 ofta klaselikt stälda. Receptakler spolformiga eller kägellikt spolformiga, samman- 

 tryckta, 1 — 2 cm långa, 2 — 3 mm breda. Skafidier tätt sittande, föga utstående, 2-kö- 

 nade. Oogonier och spermogonieställningar utgående om hvarandra. Föryngrings- 

 skotten såsom unga utan stödjande väfnad. Deras assimilationsväfnad bildad af 

 ett eller ett par skikt isodiametriska eller något radialt sträckta, parenkymatiskt 

 förbundna celler, utan gräns öfvergående i ledningsväfnaden. Denna sammansatt 

 utåt af mångkantiga, nästan isodiametriska, temligen kromatoforrika, inåt af lång- 

 sträckta — tracheidlika — spolformiga till nästan cylindriska, nästan eller helt 

 kromatoforlösa, strängt parenkymatiskt förbundna porceller. I äldre föryngrings- 

 skott gelineras de långsträckta ledningscellernas längsväggar och i dessa nedväxa 

 de sig utvecklande, greniga tjockväggiga cellrader, som utgöra stödjeväfnaden. 

 Denna mäktigast utbildad i ledningsväfnadens midtzon. 



Skyddad och öppen kust, sten och grusbotten, sublitor al, enstaka, I — IV, 11— 6* 

 Skandinaviens v. — nv. kust, teml. allm. och ymn. — O. Atl. från Canarieöarna 



norrut; s. Östersjön. 



2. UNDERFAM. HIMANTHALIE/E Kjellm. mscr. 



Oogonier alstrande 1 ägg. Spermogonieväggen bildad af två skikt, af 

 hvilka det inre som en slemmig hinna omger spermatozoiderna under deras 

 gång genom skafidiet. Spermatozoider klotlika eller klotlikt äggformiga med 

 den längre cilien framåtriktad under rörelsen. Skottets initialcell segmenteras 

 endast genom längsväggar. Växtpunkten bildar bottnen af en slemfyld, tratt- 

 lik hålighet. Skottsystemets rent vegetativa del utgöres endast af det slutligen 

 skålformiga, skaftade hufvudskottet. Dess öfre sida intages af en äfven genom 

 cellformen starkt utpräglad assimilationsväfnad. De från hufvudskottet utveck- 

 lade skafidiebärande skottsystemen bilerala, genomfördt gaffelgreniga, bestående 

 af sammantryckt cylindriska skott. 



1. HIMANTHALIA Lyngb. Hydr. dan. s. 36. 

 Karakter samma som underfamiljens. 



