71 



senare utbilda fortplantningsorgan. I andra fall ufcgöres växten i sitt första ut- 

 vecklingsstadium af en en— tvåskiktig cellskifva, som tillväxer genom kantcellernas 

 delning genom tangentiala och radiala väggar. Dess celler bilda vertikala utskott, 

 hvilka afskiljas genom en vägg och utväxa hvart och ett antingen till ett game- 

 tangium, en encellig parafys, ett hår eller en assimilationscelltråd. De vertikala 

 celltrådarnes öfre celler upphöra snart att dela sig och blifva långa och färglösa. 

 Derefter förökas cellmängden genom celldelning i en eller stundom flere, mer 

 eller mindre tydligt begränsade regioner nedom celltrådarnes spetsar; fig. 16, a. 

 Ditteratur: Jancz. Accroiss. Phoeosp. s. 8. Thur. Bech. zoosp. s. 234. Berth. 

 Fortpfl. Phaaosp. Kjellm. Ectocarp. 



1. ECTOCARPUS (Lyngb.) Hyclr. dan. s. 130; förändr. 



Gametangier och sporangier företrädande sidoskott. Vegetationsorgan bestå- 

 ende af enkla eller vanligen upprepadt greniga celltrådar, utgående vertikalt från 

 en på underlagets yta horisontalt utbredd grenig celltråd. 



Gametangier af vexlande form, bestående af flere, till största delen 2— fler - 

 celliga våningar, oskaftade eller skaftade, stundom i spetsen med en hårlik cellrad. 

 Sporangier äggrundt — rundadt ellipsoidiska eller kort päronformiga, oskaftade eller 

 på korta skaft; fig. 16, b. Växtens basaldel svagt utvecklad i förhållande till de 

 från den utgående vertikala skotten och skottsystemen, stundom nästan parenkym- 

 likt utbildad, ensam eller i förening med mer eller mindre talrika, från de verti- 

 kala skottsystemens nedre del utgående, nedåtväxande celltrådar, (birötter) utgörande 

 växtens vidfästningsorgan (rotsystem). Skottsystem af vexlande utbildning och 

 byggnad, men alltid bestående af en grenig rad celler. 



A. Vertikala skottsystem endast nedtill greniga. 



A. Växt mattlikt utbredd E. velutinus. 



B. Växt tofs lik E. borealis. 



B. Vertikala skottsystem greniga efter hela sin längd eller 

 åtminstone upptill. 



A. Vertikala skott nedtill 8 — 12 fl tjocka. 



a. Vertikala skottsystem svagt utvecklade, sinsemel- 

 lan fria - E. terminalis. 



b. Vertikala skottsystem kraftigt utvecklade, sam- 

 mansnodda till garnlika knippor E. tomentosus. 



B. Vertikala skottsystem nedtill 25 [-i och derutöfver 

 tjocka. 



a. Kromatoforer små, skifformiga, talrika i hvarje 

 assimilationscell. 



a. Gametangier oftast motsatta, 20 — 25 (-1 tjocka E. ovatus. 

 §-. Gametangier strödda eller ensidigt radade, 



50—60 /u> tjocka E. granulosus. 



b. Kromatoforer stora, bandlika, enkla eller mer eller 

 mindre rikt greniga, en — få i hvarje assimilations- 

 cell. 



a. Skott med tydligt begränsad växtpunkt E. cmspitulus. 



§. Skott utan tydligt begränsad växtpunkt. 



* Vertikala skottsystem med tydligt urskilj- 

 bar hufvudaxel. 



f Hufvudgrenar raka, i spetsen med täta, 

 tydligt begränsade grenknippor. Slut- 

 skott syllika - E. drapamaldioides. 



ff Hufvudgrenar upptill bågformigt eller 

 zigzagböjda, i spetsen med täta, tydligt 

 begränsade grenknippor. Slutskott nä- 

 stan cylindriska E. fasciculatus. 



