79 



höga, alltid vidfästade. Birötter talrika. Vertikala skottsystem nedtill glest, upp- 

 till mycket tätt olikformigt gaffelgreniga. De nedre gaffel grenarne 50 — 70 (-t 

 tjocka. Sidogrenar strödda eller ofta delvis ensidiga. Fertila individ antingen 

 blott med gametangier eller med både sporangier och (fåtaliga) gametangier. 

 Sporangier tjockt ellipsoidiska eller äggrundt ellipsoidiska, omkring 50 {i långa 

 och 40 fl tjocka, oftast oskaftade, stundom med kort, 1 — 3-celligt skaft, strödda 

 eller delvis ensidiga. Gametangier vanligen långspetsiga, skaftade, något till- 

 tryckta, stundom nästan cylindriska (i det fall att de hafva lång hårlik spets). 

 Gaffelgrenar bestående af cylindriskt ellipsoidiska, från kortare än till omkring 

 lika långa som tjocka celler med tunna väggar och temligen bredt bandlika, spar- 

 samt greniga kromatoforer 1(?)— få i hvarje cell; — f. 2. spalatina Kilts. Ecto- 

 carpus spalatinus Kutz. Phyc. gen. s. 288. Fig. Kiltz. Tab. phyc. 5, t. 63, f. 2. 

 Bildar glesare, mera rediga och blekare färgade tofsar än hufvudformen. Alla 

 gaffelgrenar långa, äfven de öfre särskildt hos gametangie-exemplar nästan utan 

 sidogrenar. Gaffelgrenar vanligen bestående af 1 — \\ gång så långa som tjocka 

 celler, hvarje med en rikt fingrenig kromatofor. 



Öppen och skyddad kust, sten-, skal- och. död botten, mest epifyt på sublito- 

 rala Florideer såsom Polysiphonia elongata och P. nigrescens, Chondrus crispus, 

 Furcellaria fastigiata m. fl., enstaka, II— III, 5 — 8 ; f. spalatina företrädesvis 

 om våren, hufvudformen om sensommaren. 

 Skandinaviens v.— n. kust, Boh. — Finm. spr., sp. — Medelh.; n. Atl. Artens extra- 



skandinaviska utbredning ej närmare känd. 



2. STREBLONEMA Derb., Sol enligt Thur. i Le Jol. Liste s. 72. 



Gametangier och sporangier utvecklade omedelbart från den greniga, i andra 

 algers ytterväfnad utbredda cellrad, hvilken utgör växtens åtminstone hufvudsakliga 

 vegetationsorgan eller i spetsen eller från såväl spetsen som sidan af korta, från 

 denna cellrad utgående vertikala grenar (skott). Rent vegetativa skott få eller inga. 



Gametangier utdraget kägellika, enkla eller greniga, bestående af talrika, 

 en- eller en — mångcelliga våningar gametmoderceller; fig. 16, c. Sporangier ellip- 

 soidiska — klotrunda. Växtens hufvudsakliga vegetationsorgan bestående af en van- 

 ligen rikgrenig. endofytisk cellrad, hvars grenar icke sluta sig parenkymatiskt 

 tillsamman. Vertikalt från denna utgå hår med basal växtpunkt, sporangier och 

 (sällan) gametangier eller korta, af ett antal vegetativa celler bestående grenar } 

 som i toppen eller äfven på sidan bära fortplantningsorgan; fig. 16, d. Rot 

 saknas. 



1. Streblonema sphaerieum (Derb., Sol.) Thur. i Le Jol. Liste s. 73. Ectocar- 

 pus sphcericus Derb., Sol. enligt Thur. anf. st. Fig. Reinke, Atlas, 1. 18. 

 Exs. Aresch. Alg. scand. n.-o 416. 



Gametangier cylindriskt kägellika— nästan spollika, ogrenade. 



Krypande cellraden oregelbundet grenig med på olika sätt böjda, 10—15 (A 

 tjocka grenar, bestående af nästan cylindriska, ofta utbugtade eller krökta, 2 — 3 

 gånger så långa som tjocka celler, hvarje med få skifformiga kromatoforer. Spo- 

 rangier och gametangier på olika individ, de förra nästan klotformiga, omedelbart 

 utgående från den horisontala cellraden eller ensamma — gyttrade på korta, 1 — få- 

 celliga, vertikala skott, de senare bestående af en rad celler, topp- eller sidostälda 

 på korta, men dock vanligen flercelliga, vertikala skott. 



