12 M. FOSLIE. [1906 



Habituelt staar arten naer Arch, erythrceum. Overfladen er 

 glat, tildels glinsende, men konsistensen er meget fastere, grenene 

 betydelig grovere, og hypothalcellerne synes ikke at blive fuldt 

 saa brede som hos den nsevnte art. 



Denne alge forekommer i lidet antal sammen med Lithoph. 

 verrucosum og Arch, erythrceum ved Kap Jaffa, Syd-Australia 

 (Aug. Engelhart). 



Archceolithothamnion australasicum Fosl. mscr. 



Frit udviklet, grenet, 6 cm. i diameter; grenene radierende fra 

 centrum, subdikotome, tfetstaaende, jevnhoie, korte, rette, her og 

 der sammenvoksede, tildels knudrede, 6 — 8 mm. tykke med afrun- 

 det eller afstumpet top; sporangierum omkring 45 /x lange og 25 

 \x brede. 



I mediansnit af en gren er de medullasre hypothalceller 11 — 14 

 eller indtil 18 ;x lange og 7 — 11 fx brede. Perithalcellerne er sub- 

 kvadratiske, omkring 7 \x i diameter, eller vertikalt forlaengede, 7 

 — 14 \x lange og 6 — 9 \x brede. Smaa intermediaere, skraatstillede 

 celler optra3der her og der i perithalliet. — Af sporangie-rum har 

 jeg kun seet nogle faa overvoksede. De er sandsynligvis mere 

 varierende, end de ovenfor anforte maal angiver. 



Ogsaa denne art er nsermest forbundet med visse former af 

 Arch, erythrceum. Den udmaerker sig imidlertid ved at vaere frit 

 udviklet paa bunden, ved sine grove og rette grene og ved tildels 

 noget mindre celler. — Der er kun fundet et enkelt eksemplar ved 

 Kap Jaffa, Syd-Australia (Aug. Engelhart). 



Ooniolithon Notarisii (Duf.) Fosl. 



f. pacifica Fosl. mscr. 



Konceptaklerne mere fremstaaende og heterocysterne i mindre 

 antal end hos den typiske form. 



Et par mindre vel udviklede eksemplarer fra Japan har jeg 

 tidligere henfort til f. propinqua; men de repraesenterer vistnok en 

 selvstaendig form, f. pacifica, Arten er forovrigt meget varierende, 

 og graensen mellem de enkelte former er vanskelig at traekke. 



