40 M. FOSLIE. [1909 



overvokses i stort antal. Sporangierne er firdelte, 60— 100 p lange 

 og 30 — 50 p brede. 



Lithoph. funduense Pilg. kan jeg ikke finde er nogen selv- 

 stsendig art. Jeg optager den som en svagt differentieret, forkreblet 

 form af L. oncodes, uagtet der neppe kan traekkes nogen graense 

 mellem denne og forkreblede eksemplarer af andre former. Den 

 vokser over og omkring talrige korte og snoede ror af orme tillige- 

 med andre organismer. Disse udgjor den vaesentligste del af 

 massen, som danner uregelmaessig vekslende lag af dyr og alge. 

 De enkelte skorpers tykkelse varierer mellem 0.5 og 2 mm. Algens 

 uregelmaessige overflade er bevirket af de talrige naer indtil hver- 

 andre liggende mr, hvis aabning tildels danner huller i massens 

 overflade. Enkelte af de opadvendende rorender kan vsere delvis 

 frie, men omsluttes lidt efter lidt af algen, og naar de dsekkes helt, 

 kan de undertiden give indtryk af korte grene. I struktur stemmer 

 formen i det vsesentlige overens med den smaacellede typiske form. 

 Perithalcellerne er 7 — 11// i diameter eller oftest verlikalt forlaenget, 

 9 — 11 (14) gange 7 — 10 \i. Daeklagets celler er ifelge et enkelt 

 slibesnit ialfald tildels horizontalt forlaenget, 4 — 5 gange 7 — 11 p. 

 Sporangie-konceptaklerne er af samme storrelse som de mindste 

 hos den typiske form. Deres laengste diameter i mediant vertikal- 

 snit er 170—190 p. De her anforte maal stemmer vistnok ikke 

 fuldt overens med de af Pilger 1. c. angivne, men forskjellen kan 

 maaske ligge deri, at han synes at have benyttet afkalkede snit, 

 medens mine maal er efter slibesnit. 



Formen devia ligner ogsaa en forkroblet f. typica, isaer den 

 som er afbildet i Siboga-Exp. LXI pi. XI, fig. 8. Imidlertid synes 

 de vorteformige eller uregelmaessige udvekster ialfald tildels ikke at 

 vaere en folge af underlagets ujevne form. I struktur ligner den 

 f. typica med mindre regelmaessige perithalceller, men de er tildels 

 lidt sterre, dels subkvadratiske, 7 — 11 p., dels og oftest vertikalt 

 forlaenget, 9 — 1.4 (18) p lange og 7 — 11 p brede, i daeklaget hori- 

 zontalt forlaenget, 6—9 gange 9 — 12 p. 



Formen subramosa ligner den storcellede typiske form i struktur, 

 men adskiller sig ved de i Alg. Not. Ill naevnte karakterer. 



Lithoph. oncodes har stor udbredelse baade i det Stille og 



