Tab. III. Fig. 6. Laarets Ryg, lidt foran dettes Rod, de to 

 andre fra Trochanteren. I Laarets Ende, 

 mellem Skinnebenets Strække- og Bøie- 

 muskel , bemærkes endnu Skinnebenets 

 tre smaa Dreiemuskler. I Skinnebenet 

 sees (a. a. a.) de tre, fra dets Ryg 

 kommende Portioner af Kløernes lange 

 Boiemuskel; dens fjerde og øverste Portion 

 sees at udspringe fra Skinnebenets Rod- 

 ende. Fodens Strække- og Boiemuskel 

 sees ved c og d; den sidste udspringer 

 fra den øverste Deel af Skinnebenets 

 Rodende, tæt under Knæet, hiin derimod 

 fra Midten af dets nederste Væg. Ved b 

 sees Kløernes lille Strækkemuskel. 

 - 7. Bagkroppens tiende og sidste Led, nedenfra, 

 med de fire Kroge i udspilet Stilling. 



- -8. Gjælle af første Par, seet med gjennem- 



faldende Lys, for at vise Aanderørsstammen 

 og dens Hovedforgreninger. Gjællebørsterne 

 ere udeladte. 



- - 9. Et Afsnit af niende Gjællepar med Aande- 



rørsstammen, fire af dens Sidegrene og 

 nogle af de store Celler langs Sidevæggene, 

 som udmærke de to sidste Par Gjæller. 



HYDROUS *) ATERRIMUS ESCHLTZ. 



Tab. III. Fig. 10. Larvens Hoved ovenfra. De sex Øine paa 

 hver Side tydelige. Kindbakkerne op- 

 lukkede, især den venstre. Høire Antenne 



1 ,) Benævnelsen Hydrous blev foreslaaet 1775 af Linné i hans 

 >idste entomologiske Afhandling: Bigæ Insectorum (Amoenit. 

 Academ. VIII. 808); men ganske som .synonym med Hydro- 

 philus Geoti'roy. Da Leach deelte Slægten , anvendte han Hy- 

 drous for H. piceus L., Hydrophilus derimod for H. caraboides 

 L. Nvere Forfattere ombvtte Navnene. 



