14 J. G. Agardli. 



ett serskilt pericarpium, utan bildas inom nästan ometatnörphoserade grenar, der 

 deremot talrika enkla nuclei ofta äro samlade på vissa ställen, så kunde man nästan 

 antaga, att dessa aggloinerationer al' enkla nuclei motsvarade de skiljda lober, som 

 hos Rhodymeniese äro förenade på en gemensam placenta. Dumontieernes frukt 

 kunde således betraktas såsom en lägre utveckling af Rhodymenieernes. 



Gloiopeltis, Endotrichia och Pikea skilja sig från de andra slägtena deruti, 

 att den tubulösa fröns omsluter en central, starkare cellrad — - en tråd, från hvilken 

 alternerande grenar utgå för att bilda det yttre lager, som omger fröns. Gloiopeltis 

 och Endotrichia utmärka sig framför alla andra alger genom den hastiga upplösnin- 

 gen af fröns, då den, förut torkad, äter lägges i vatten. Utom de af Harvey och 

 Suringar beskrifua formerne från Japan, torde Dwmontia dura Bupr. Alg. ochot. 

 p. 310 från Kamtschatka böra hänföras tiil Gloiopeltis. Men det torde ännu vara 

 mycket svårt att afgöra hvad som är art eller varierande form inom detta slägte. 



Pikea Harv . Ner. Bor. am. p. 246; Cryptosiphonia I. Ag. mscr. in Hb. Gray. 



Fröns teretiuscula ramosa gelatinoso-carnosa, juvenilis tubulösa, adultior sub- 

 farcta, filis articulatis tota constituta ; axili siphone ampliore articuiato-flexuoso, alterne 

 excurrente in ramos poly-dichotomos corymboso-fastigiatos, demum stratum periphe- 

 ricum continuum, filis brevibus moniliformibus contextum formantes. Gystocarpia in 

 ramulis subpropriis evoluta, immersa et solutione partis fertilis demum liberata, nu- 

 cleis simplicibus constituta; nucleus ad fila interiora polychotoma suspensus, obeonico- 

 hemisphaericus, gemmidiis majusculis obovatis, mutua pressione angulatis, a placen- 

 tula radiantibus, singulis sacculo hyalino inclusis, constans. Spbaerospora? in ramu- 

 lis numerosse, cruciatim (ni fällor) divisae. 



Genus mibi videtur ex una parte cum Polyide, ex altera cum Dumontia com- 

 parandum. Ut in Polyide sunt gemmidia matura singula sacculo hyalino inclusa; 

 transverse secta, mutua pressione, angulata adparent; longitudinaliter posila sunt fere 

 obconica, ex articulis paucis, vices placenta; gerentibus, provenientia, omnia dense 

 conglobata, pro magnitudine planta 1 magna, quasi substantia granulosa. Praesentia 

 tubi axilis cum Hermgia et Desmia, cum Areschougia et Erythroclonio, cum Dasy- 

 phlaea et Gloiopeltide, sed praecipue cum Endocladia, genus convenit. Rami nimirum 

 inträ frondem tubulosam (magis juvenilem) laxius dispositi, a tubo centrali ssepe ge- 

 minati, patentes, nec nisi in fronde adultiore siphonem centralem proxime prementes, 

 di-polychotomi ; ramulorum alii articulis cylindraceis ad periphericum stratum excur- 

 runt, alii articulis moniliformibus, fere latioribus quam longis, constituti eystocarpia 

 ambiunt. 



Species mihi sunt: 



