﻿V 
  EGA 
  -EXPED 
  IT 
  I 
  O 
  N 
  EN 
  3 
  V 
  E 
  T 
  B 
  N 
  8 
  K 
  A 
  PL1 
  A 
  A 
  R 
  B 
  E 
  TEN. 
  ' 
  ; 
  ' 
  

  

  mängden 
  finnas 
  jpå 
  sådana 
  lokaler 
  vid 
  Bohuslänska 
  kusten; 
  

   uppträda 
  i 
  Ishafvet 
  mycket 
  sparsamt. 
  Omöjligt 
  eller 
  oantag- 
  

   ligt 
  är 
  det 
  icke. 
  Ishafsalgerna 
  ställa 
  större 
  fordran 
  än 
  andra 
  

   på 
  fasthet 
  hos 
  bottnen. 
  De 
  hafva 
  behof 
  af 
  säkrare 
  fäste 
  för 
  

   att 
  på 
  den 
  i 
  allmänhet 
  jämförelsevis 
  öppna 
  kusten 
  kunna 
  stå 
  

   emot 
  förutom 
  vågsvall 
  och 
  häftiga 
  strömmar 
  äfven 
  drifisen 
  

   och 
  ej 
  i 
  förtid 
  lösryckas 
  och 
  förstöras. 
  Emellertid 
  är 
  i 
  högst 
  

   betydliga 
  sträckor 
  af 
  Ishafvet 
  bottnen 
  af 
  ofördelaktig 
  beskaf- 
  

   fenhet. 
  Endast 
  vid 
  Skandinaviens 
  nordkust 
  och 
  vid 
  Grön- 
  

   lands 
  vestkust, 
  1 
  der 
  berggrunden 
  utgöres 
  af 
  hårda 
  azoiska 
  

   bergarter, 
  kan 
  den 
  sägas 
  vara 
  öfvervägande 
  god. 
  På 
  jämfö- 
  

   relsevis 
  stora 
  sträckor 
  af 
  Spetsbergens 
  nordvest- 
  och 
  nordkust 
  

   äro 
  visserligen 
  också 
  dylika 
  bergarter 
  förherskande 
  t, 
  ex. 
  i 
  

   ögruppen 
  kring 
  Fairhaven 
  och 
  bottnen 
  derför 
  också 
  gynsam, 
  

   men 
  utefter 
  mycket 
  stora 
  sträckor 
  af 
  Spetsbergskusten 
  gå 
  skik- 
  

   tade 
  bergarter 
  af 
  lösare 
  bygnad 
  : 
  lösa 
  skiffrar 
  och 
  sandstenar 
  

   ned 
  till 
  hafvet, 
  och 
  der 
  är 
  alltid 
  bottnen 
  till 
  sin 
  största 
  yta 
  

   bildad 
  af 
  lera 
  och 
  sand. 
  Så 
  är 
  också 
  fallet 
  med 
  de 
  delar 
  af 
  

   vestkusten 
  af 
  Novaja 
  Semlja- 
  och 
  Wajgatsch, 
  som 
  hittills 
  varit 
  

   föremål 
  för 
  undersökning 
  i 
  algologiskt 
  hänseende. 
  Sannolikt 
  

   gäller 
  detta 
  också 
  om 
  ostkusten. 
  Vid 
  norra 
  Novaja 
  Semljas 
  

   ostkust 
  har 
  en 
  liten 
  sträcka 
  blifvit 
  undersökt 
  vid 
  Uddebay. 
  

   En 
  stor 
  del 
  af 
  kuststräckan 
  norr 
  härom 
  intages 
  af 
  glacierer, 
  2 
  

   och 
  erfarenheten 
  från 
  andra 
  polarländer 
  har 
  visat, 
  att 
  utan- 
  

   för 
  och 
  i 
  närheten 
  af 
  dylika 
  bottnen 
  är 
  af 
  lös 
  bygnad. 
  Södra 
  

   och 
  sydöstra 
  delen 
  af 
  Kariska 
  hafvet 
  utefter 
  halfön 
  Jalmal 
  

   har 
  säkerligen 
  en 
  i 
  högsta 
  grad 
  otjenlig 
  botten. 
  Norden- 
  

   skiöld, 
  som 
  på 
  ett 
  ställe 
  landstigit 
  vid 
  Jalmals 
  vestkust 
  Lat. 
  

   N. 
  72° 
  18' 
  säger: 
  »Någon 
  fast 
  klyft 
  finnes 
  här 
  ej. 
  Marken 
  ut- 
  

   göres 
  öfverallt 
  af 
  sand 
  och 
  sandblandad 
  lera, 
  i 
  hvilken 
  jag 
  

   icke 
  kunde 
  finna 
  en 
  sten 
  så 
  stor 
  som 
  en 
  bösskula 
  eller 
  ens 
  

   så 
  stor 
  som 
  en 
  ärta, 
  oaktadt 
  jag 
  letade 
  på 
  en 
  sträcka 
  af 
  flere 
  

   kilometer 
  längs 
  med 
  strandvallen. 
  Afven 
  från 
  hafvets 
  botten 
  

   utanför 
  kusten 
  upphämtade 
  skrapan 
  aldrig 
  några 
  klappurstyc- 
  

   ken».... 
  3 
  Af 
  den 
  under 
  Vega-färden 
  förda, 
  af 
  Stuxberg 
  pu- 
  

   blicerade 
  draggningsjournalen 
  framgår, 
  att 
  i 
  östra 
  delen 
  af 
  

   Kariska 
  hafvet 
  och 
  Sibiriska 
  Ishafvet 
  bottnen 
  till 
  den 
  allra 
  

   största 
  delen 
  af 
  sin 
  yta 
  bildas 
  af 
  sand 
  och 
  lera, 
  4 
  Endast 
  på 
  

   några 
  få 
  ställen 
  i 
  trakten 
  vester 
  om 
  Tajmyr-ön, 
  vid 
  Irkajpi 
  

  

  1 
  Jfr 
  Kornerup, 
  Grönl. 
  Meddel. 
  I, 
  sid. 
  226. 
  

  

  2 
  Se 
  Kjellman, 
  Proven, 
  sid. 
  49. 
  

  

  3 
  Nordenskiöld, 
  Proven, 
  sid. 
  40. 
  

  

  4 
  Stuxberg, 
  Vega-Exp. 
  I, 
  sid. 
  684—687. 
  Jfr 
  sid. 
  690. 
  

  

  