﻿32 
  KJELLMAN, 
  KOREA 
  ISHAFVETS 
  ALG 
  F 
  LO 
  JR 
  A. 
  

  

  och 
  i 
  Koljutschin-fj 
  ordens 
  mynning 
  var 
  bottnen 
  god, 
  på 
  ett, 
  

   nämligen 
  Aktinia-viken 
  temligen 
  god. 
  I 
  Amerikanska 
  Ishaf- 
  

   vet, 
  åtminstone 
  den 
  del 
  af 
  detta, 
  i 
  hvilket 
  arkipelagen 
  ligger, 
  

   torde 
  bottnen 
  närmast 
  likna 
  den 
  vid 
  Spetsbergens 
  kuster. 
  Ur- 
  

   v 
  berg 
  finnas, 
  men 
  af 
  jämförelsevis 
  ringa 
  utsträckning. 
  Berg- 
  

   grunden 
  utgöres 
  dock 
  öfvervägande 
  af 
  lagrade 
  bergarter, 
  kalk 
  

   och 
  sandsten, 
  tillhörande 
  silur- 
  och 
  kolperioden. 
  1 
  

  

  Att 
  så 
  stora 
  sträckor 
  af 
  Ishafvet 
  sakna 
  algväxtlighet, 
  att 
  

   isynnerhet 
  i 
  östra 
  Kariska 
  hafvet 
  och 
  Sibiriska 
  Ishafvet 
  alger 
  

   blifvit 
  funna 
  på 
  så 
  obetydliga 
  områden, 
  och 
  att 
  öfver 
  hufvud 
  

   vegetationen 
  i 
  större 
  delen 
  af 
  Ishafvet 
  är 
  individfattig 
  anser 
  

   jag 
  bero 
  till 
  väsentlig 
  del 
  på 
  bottnens 
  ofördelaktiga 
  bygnad. 
  

  

  Hafvets 
  salthalt. 
  En 
  annan 
  omständighet, 
  som 
  också 
  säker- 
  

   ligen 
  bidrager 
  till 
  den 
  utomordentliga 
  algfattigdomen 
  i 
  östra 
  

   delen 
  af 
  Kariska 
  och 
  större 
  delen 
  af 
  Sibiriska 
  Ishafvet, 
  är 
  vatt- 
  

   nets 
  ringa 
  salthalt 
  i 
  följd 
  af 
  den 
  mängd 
  sött 
  vatten, 
  som 
  nedföres 
  

   af 
  de 
  stora 
  sibiriska 
  floderna 
  och 
  drifves 
  i 
  ostlig 
  riktning 
  längs 
  

   efter 
  kusterna, 
  Beträffande 
  de 
  hydrografiska 
  förhållandena 
  i 
  

   dessa 
  haf 
  tillåter 
  jag 
  mig 
  att 
  anföra 
  hvad 
  Nordenskiöld, 
  

   som 
  gjort 
  detta 
  ämne 
  till 
  föremål 
  för 
  särskilda 
  studier, 
  härom 
  

   meddelar. 
  Om 
  hafvet 
  mellan 
  Jenisej-flodens 
  mynning 
  och 
  

   Ny-Sibiriska 
  öarna 
  säger 
  han: 
  »Om 
  djupet 
  uppgår 
  till 
  minst 
  

   30 
  meter, 
  vexlar 
  temperaturen 
  på 
  bottnen 
  mellan 
  — 
  l°,o 
  och 
  

   1°,4 
  C. 
  Vattnets 
  tyngd 
  uppgår 
  derstädes 
  till 
  1,026 
  a 
  1,027, 
  mot- 
  

   svarande 
  en 
  salthalt 
  föga 
  mindre 
  än 
  vattnets 
  i 
  den 
  Atlantiska 
  

   oceanen. 
  Vid 
  ytan 
  deremot 
  har 
  temperaturen 
  varit 
  ytterst 
  vex- 
  

   lande. 
  Så 
  t. 
  ex. 
  + 
  10° 
  i 
  Dicksons 
  hamn, 
  + 
  5°,4 
  något 
  söder 
  om 
  

   Tajmyr 
  sundet, 
  + 
  0°,8 
  inne 
  bland 
  drifis 
  strax 
  utanför 
  samma 
  

   sund, 
  + 
  3°,o 
  utanför 
  Tajmyrviken, 
  + 
  0°,i 
  vid 
  kap 
  Tschelju- 
  

   skin, 
  + 
  4°,o 
  utanför 
  Chatangabay, 
  + 
  1°,2 
  till 
  -f 
  5°,s 
  mellan 
  

   Chatanga 
  och 
  Lena, 
  Ytvattnets 
  tyngd 
  har 
  under 
  denna 
  tid 
  

   i 
  en 
  bred 
  ränna 
  utefter 
  kusten 
  aldrig 
  öfverstigit 
  1,023, 
  oftast 
  

   endast 
  uppgått 
  till 
  l,oi 
  eller 
  derunder. 
  Det 
  sistnämnda 
  talet 
  

   motsvarar 
  en 
  blandning 
  af 
  ungefär 
  en 
  del 
  hafsvatten 
  med 
  två 
  

   delar 
  flodvatten. 
  Dessa 
  tal 
  bevisa 
  ovedersägligen, 
  att 
  en 
  varm 
  

   och 
  föga 
  salt 
  ytström 
  från 
  Obs 
  och 
  Jenisejs 
  mynningar 
  fram- 
  

   går 
  först 
  längs 
  med 
  kusten 
  mot 
  nordost 
  och 
  sedermera 
  under 
  

   inflytande 
  af 
  jordens 
  rotation 
  vidare 
  mot 
  öster. 
  Andra 
  lik- 
  

   artade 
  strömmar 
  åstadkommas 
  genom 
  Chatanga, 
  Anabar, 
  01 
  e- 
  

   nek, 
  Lena, 
  Jana, 
  Indigirka 
  och 
  Kolyma» 
  . 
  . 
  . 
  , 
  2 
  Om 
  hafvet 
  Öster 
  

   om 
  Ny-Sibiriska 
  öarne 
  yttras: 
  »Härifrån 
  var 
  hafvet 
  längre 
  

  

  1 
  Haugthton, 
  Fox-Exp. 
  App. 
  4. 
  

  

  2 
  Nordenskiöld, 
  Vega-exp. 
  I, 
  sid. 
  23. 
  

  

  