﻿TEQA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  19 
  

  

  Baffinsbay 
  vid 
  Grönlands 
  vestkust 
  sammanfaller 
  dess 
  öfre 
  gräns 
  

   med 
  ebbgränsen 
  och 
  den 
  går 
  härifrån 
  nedåt 
  i 
  all 
  sin 
  rikedom 
  till 
  

   2 
  å 
  5 
  famnars 
  djup. 
  Djupare 
  ned 
  aftar 
  den 
  i 
  individmängd, 
  

   men 
  vinner 
  ofta 
  i 
  yppighet, 
  Inom 
  öfriga 
  delar 
  af 
  Ishafvet 
  

   håller 
  den 
  sig 
  enligt 
  regeln 
  till 
  djupare 
  delar 
  af 
  den 
  sublito- 
  

   rala 
  regionen, 
  på 
  omkring 
  3 
  — 
  10 
  famnars 
  djup. 
  Vid 
  Norska 
  

   kusten, 
  der 
  bottnen 
  är 
  af 
  lösare 
  bygnad, 
  består 
  af 
  sand, 
  grus 
  

   och 
  mindre 
  stenar 
  inom 
  sublitoralbältets 
  öfre 
  del, 
  antager 
  

   Laminarié4oYm&t\on<d\\ 
  ett 
  från 
  det 
  typiska 
  mycket 
  afvikande 
  

   utseende. 
  De 
  vanliga 
  Laminaria- 
  och 
  Alaria-avtemsi 
  träda 
  till- 
  

   baka, 
  förekomma 
  i 
  mindre 
  individantal 
  och 
  äro 
  mindre 
  frodiga. 
  

   I 
  stället 
  blir 
  en 
  annan 
  Laminarié, 
  Pliyllaria 
  dermatodea, 
  talrik 
  

   och 
  bildar 
  i 
  förening 
  med 
  Chorda 
  filum, 
  Chordaria 
  flagelliformis, 
  

   Dictyosiphon 
  hippuroides, 
  Monostroma 
  fusciim, 
  Spongomorpha 
  arcta 
  

   och 
  Biploderma 
  amplissimum 
  m. 
  fl. 
  vegetationens 
  hufvudmassa, 
  

  

  Com^/^-formationen 
  är 
  artfattig 
  och 
  af 
  olika 
  sammansätt- 
  

   ning 
  i 
  olika 
  delar 
  af 
  Ishafvet, 
  Vid 
  Norges 
  nordkust 
  är 
  Li- 
  

   thothamnion 
  soriferum 
  den 
  förherskande 
  arten. 
  Fastade 
  på 
  

   den 
  i 
  ringa 
  mängd 
  har 
  jag 
  funnit 
  Chantransia 
  ef 
  florescens, 
  

   Delesseria 
  sinuosa, 
  Phodophyllis 
  dichotoma, 
  KaUymenia 
  septemtrio- 
  

   nalis, 
  Antithamnion 
  Dylaism 
  och 
  boreale, 
  Derbesia 
  marina 
  jämte 
  

   några 
  få 
  andra. 
  Vid 
  Spetsbergens 
  kuster 
  och 
  No 
  vaja 
  Seml- 
  

   jas 
  vestkust 
  utgör 
  Lithothamnion 
  glaciale 
  hufvudarten. 
  Jämte 
  

   den 
  växa 
  i 
  större 
  mängd 
  Ptilota 
  pectinata 
  och 
  mindre 
  yin- 
  

   nigt 
  Delesseria 
  sinuosa, 
  Rhodophyllis 
  dichotoma, 
  Euthora 
  cristata 
  

   och 
  Ånthithamnion 
  boreale. 
  x 
  En 
  likartad 
  bygnad 
  torde 
  denna 
  

   formation 
  hafva 
  i 
  Baffinsbay 
  vid 
  Grönlands 
  vestkust. 
  Den 
  i 
  

   vestra 
  delen 
  af 
  Kariska 
  hafvet 
  funna, 
  af 
  Lithophyllum 
  arcticum 
  

   karakteriserade 
  Oora^me-formationen 
  utmärkte 
  sig 
  genom 
  en 
  

   ovanlig 
  rikedom 
  på 
  Euthora 
  cristata. 
  En 
  och 
  annan 
  Lammaria 
  

   och 
  Antithamnion 
  boreale 
  i 
  ringa 
  mängd 
  förekom 
  derjämte. 
  2 
  

  

  På 
  den 
  sublitorala 
  regionens 
  djupaste 
  del, 
  nära 
  dess 
  nedre 
  

   gräns 
  har 
  jag 
  vid 
  Norges 
  ishafskust 
  funnit 
  en 
  vegetations- 
  

   afdelning, 
  hvilken 
  synes 
  mig 
  kunna 
  uppfattas 
  såsom 
  en 
  qvar- 
  

   lefva 
  från 
  den 
  tid, 
  då 
  ett 
  isfyldt 
  haf 
  omslöt 
  äfven 
  Norges 
  kust. 
  

   Den 
  sammansättes 
  nämligen 
  nästan 
  uteslutande 
  af 
  arter, 
  hvilka 
  

   hafva 
  en 
  vidsträckt 
  utbredning 
  inom 
  det 
  nutida 
  Ishafvet 
  och 
  

   antagligen, 
  hvarom 
  mera 
  framdeles, 
  hafva 
  sitt 
  utvecklings- 
  

   centrum 
  i 
  den 
  höga 
  norden. 
  Vid 
  Gjesvser 
  och 
  Maasö 
  i 
  Fin- 
  

   marken 
  iakttog 
  jag 
  den 
  flerestädes. 
  Den 
  höll 
  sig 
  på 
  ett 
  djup 
  

  

  1 
  Jfr 
  Kjellman, 
  Algenv. 
  Murm. 
  Meer., 
  sid. 
  GQ. 
  

  

  2 
  Jfr 
  Kjellman, 
  Kariska 
  hafvets 
  Algv., 
  sid. 
  10 
  — 
  11. 
  

  

  