﻿VEGA-EXPEDIT10NENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  1 
  1 
  

  

  likformigheten 
  större, 
  differentieringen 
  ännu 
  mindre 
  än 
  i 
  Nor- 
  

   ska 
  polarhafvet. 
  l 
  

  

  Det 
  har 
  redan 
  ofvan 
  blifvit 
  antydt, 
  att 
  arter, 
  som 
  i 
  Nor- 
  

   ska 
  polarhafvet 
  äro 
  litorala 
  eller 
  äro 
  närmast 
  förvänd 
  ta 
  med 
  lito- 
  

   rala 
  arter, 
  i 
  andra 
  delar 
  af 
  Ishafvet 
  vanligast 
  uppträda 
  inom 
  

   sublitoralregionen. 
  Så 
  är 
  t. 
  ex. 
  fallet 
  med 
  Bhodymenia 
  palmata, 
  

   Bhodomela 
  lycopodioides, 
  vanligast 
  under 
  formen 
  tenuissima, 
  Ha- 
  

   losaccion 
  ramentaceum, 
  Fiicus 
  evanescens, 
  Monostroma 
  Blyttii, 
  

   Spongomorpha 
  arcta 
  m. 
  fl. 
  Ofta 
  växa 
  de 
  spridda 
  i 
  ringa 
  in- 
  

   dividmängd 
  och 
  ingå 
  såsom 
  element 
  i 
  Laminariéformatio- 
  

   nen, 
  stundom 
  bilda 
  de 
  dock 
  tätare 
  slutna, 
  individrika 
  massor 
  

   öfver 
  betydligare 
  områden 
  och 
  framstå 
  såsom 
  ett 
  från 
  öfriga 
  

   formationer 
  afgränsadt 
  helt. 
  I 
  min 
  redogörelse 
  för 
  Murman- 
  

   ska 
  hafvets 
  algvegetation 
  har 
  jag 
  beskrifvit 
  tvänne 
  dylika 
  

   vegetationsafdelningar, 
  som 
  jag 
  benämnt 
  Bhodymenia- 
  och 
  Dicty- 
  

   tfsip&öw-formationen 
  (regionen). 
  Den 
  förra 
  har 
  jag 
  angifvit 
  så- 
  

   som 
  förekommande 
  så 
  väl 
  vid 
  Spetsbergen 
  som 
  vid 
  Novaja 
  

   Semlja 
  på 
  omkring 
  3 
  famnars 
  djup 
  och 
  såsom 
  karakteriserad 
  

   af 
  yppig 
  Bhodymenia 
  palmata. 
  Jämte 
  den 
  förekommo 
  vid 
  

   Spetsbergen 
  Ceramium 
  rubrum, 
  vid 
  Novaja 
  Semlja 
  Bolyides 
  ro- 
  

   tundas 
  och 
  SarcopkyUis 
  arctica 
  mera 
  ymnigt. 
  2 
  Bictyosiphon-i 
  or 
  ■ 
  

   mationen, 
  som 
  är 
  känd 
  från 
  Murmanska 
  hafvet 
  i 
  Pilzbay 
  vid 
  

   Novaja 
  Semljas 
  vestkust, 
  förekom 
  inom 
  öfre 
  delen 
  af 
  den 
  sub- 
  

   litorala 
  regionen 
  på 
  botten 
  bildad 
  af 
  mindre 
  rullstenar. 
  Den 
  

   förherskande 
  arten 
  var 
  en 
  Dictyosiphon-foim, 
  som 
  jag 
  med 
  tve- 
  

   kan 
  hänförde 
  till 
  Dictyosiphon 
  hippuroides, 
  men 
  i 
  det 
  följande 
  

   beskrifvit 
  under 
  ett 
  särskildt 
  namn: 
  D. 
  corymbosus. 
  Dessutom 
  

   ingingo 
  Bhodomela 
  lycopodioides, 
  Chcetopieris 
  plumosa, 
  Bunctaria 
  

   plantaginea, 
  Monostroma 
  Blyttii, 
  Spongomorpha 
  arcta 
  såsom 
  be- 
  

   ståndsdelar 
  i 
  denna 
  vegetation. 
  På 
  åtskilliga 
  ställen 
  vid 
  Spets- 
  

   bergens 
  kuster 
  äfvensom 
  på 
  ett 
  ställe 
  i 
  östra 
  delen 
  af 
  det 
  Sibi- 
  

   riska 
  Ishafvet 
  har 
  jag 
  träffat 
  en 
  vegetationsafdelning, 
  som 
  kan 
  

   sägas 
  vara 
  karakteriserad 
  af 
  Fiicus 
  evanescens 
  och 
  Bhodomela 
  

   lycopodioides 
  f. 
  tenuissima. 
  Vid 
  Spetsbergen 
  åtföljdes 
  dessa 
  oftast 
  

   af 
  Bolysiphonia 
  arctica, 
  Bhodymenia 
  palmata, 
  Hcdosaccion 
  ramen- 
  

   taceum 
  (med 
  Elachista 
  lubrica), 
  Chordaria 
  flagelliformis, 
  Sphaee- 
  

   laria 
  arctica, 
  Bylaiella 
  litoralis, 
  Bhloeospora 
  tortilis 
  samt 
  ett 
  och 
  

   annat 
  mera 
  lågväxt 
  exemplar 
  af 
  Lammaria 
  Agardhii 
  och 
  L. 
  

   solidungula. 
  I 
  närheten 
  af 
  Vegas 
  vinterqvarter 
  vid 
  Sibiriens 
  

   nordostkust, 
  på 
  2—3 
  famnars 
  grus- 
  och 
  stenbotten, 
  var 
  vege- 
  

   tationen 
  på 
  en 
  större 
  yta 
  sammansatt 
  af 
  följande 
  arter: 
  Bho- 
  

  

  1 
  Jfr 
  ofvan 
  sid. 
  10 
  — 
  11 
  och 
  Cienkowsky, 
  Bericht. 
  

  

  2 
  Jfr 
  Kjellman, 
  Algenv. 
  Murm. 
  Meer., 
  sid. 
  67. 
  

  

  