﻿14 
  

  

  KJELLMAN, 
  NOBBA 
  ISHAFVETS 
  ALGFL011A. 
  

  

  De 
  allmänna 
  dragen 
  af 
  vegetationens 
  sammansättning. 
  Alg- 
  

   formationer. 
  Det 
  kan 
  sägas 
  vara 
  tre 
  familjer, 
  som 
  beherska 
  

   vegetationen 
  i 
  Ishafvet: 
  Laminariacece, 
  Fucacece 
  och 
  Coralli- 
  

   nacece. 
  De 
  bekläda 
  de 
  största 
  ytorna 
  af 
  bottnen, 
  uppträda, 
  

   i 
  täta, 
  individrika 
  massor 
  och 
  nå 
  en 
  betydlig 
  grad 
  af 
  yppig- 
  

   het. 
  I 
  följd 
  häraf 
  låta 
  de 
  vegetationens 
  öfriga 
  element 
  föga 
  

   göra 
  sig 
  gällande 
  i 
  det 
  totalintryck, 
  vegetationen 
  framkallar. 
  

   Mäktigast 
  verka 
  Laminarieerna. 
  De 
  äro 
  i 
  Norra 
  Ishafvet 
  till 
  

   hela 
  dess 
  utsträckning 
  de 
  mest 
  storväxta, 
  de 
  i 
  största 
  mas- 
  

   sorna 
  och 
  på 
  de 
  vidsträcktaste 
  ytorna 
  uppträdande 
  algformerna.. 
  

   Strängt 
  taget 
  kan 
  derför 
  Ishafvet 
  kallas 
  Laminarieernas 
  ha^ 
  

   Fucaceerna 
  gifva 
  prägel 
  åt 
  vegetationen 
  på 
  större 
  områden 
  en- 
  

   dast 
  i 
  de 
  icke 
  eller 
  mindre 
  arktiska 
  delarne 
  af 
  Ishafvet: 
  vid 
  

   Grönlands 
  vestkust, 
  i 
  Hvita 
  hafvet, 
  i 
  vestligaste 
  delen 
  af 
  Mur- 
  

   manska 
  hafvet 
  och 
  framförallt 
  Norska 
  polarhafvet. 
  Inom 
  öfriga 
  

   delar 
  af 
  Ishafvet, 
  der 
  de 
  icke 
  förmå 
  tillegna 
  sig 
  litoralregionen,.. 
  

   saknas 
  de 
  antingen 
  helt 
  och 
  hållet 
  såsom 
  t. 
  ex. 
  fallet 
  är 
  i 
  stör- 
  

   sta 
  delen 
  af 
  Kariska 
  och 
  Sibiriska 
  Ishafvet 
  eller 
  förekomma 
  i 
  

   så 
  ringa 
  individmängd 
  och 
  så 
  spridda, 
  att 
  deras 
  betydelse 
  så- 
  

   som 
  vegetationskarakteren 
  bestämmande 
  är 
  ingen 
  eller 
  mycket 
  

   obetydlig. 
  Högst 
  vida 
  delar 
  af 
  den 
  sublitorala 
  regionen 
  in- 
  

   tagas 
  i 
  Ishafvet 
  af 
  Corallineer. 
  Kleen 
  anger 
  en 
  art 
  Lithotham- 
  

   nion 
  jämte 
  Chorda 
  /ito^vara 
  de 
  allmännaste 
  arterna 
  i 
  de 
  inre 
  

   sunden 
  och 
  på 
  grundt 
  vatten 
  i 
  södra 
  delen 
  af 
  Norska 
  polarhafvet 
  

   vid 
  Nordlandskusten. 
  l 
  Längre, 
  mot 
  norr 
  i 
  Tromsö 
  amt 
  och 
  

   vid 
  Finmarken 
  har 
  jag 
  funnit 
  vidsträckta 
  delar 
  af 
  nedre 
  sub- 
  

   litoralregionen 
  betäckta 
  med 
  arter 
  af 
  slägtet 
  Lithothamnion. 
  

   Flerestädes 
  vid 
  Spetsbergens 
  kust 
  är 
  Lithothamnion 
  glaciale 
  ym- 
  

   nig; 
  vid 
  mynningen 
  af 
  den 
  i 
  Spetsbergens 
  nordkust 
  ingående 
  

   viken 
  Mosselbay 
  täckte 
  den 
  i 
  form 
  af 
  bollar, 
  som 
  ofta 
  voro 
  

   15 
  — 
  20 
  ctmr 
  i 
  diameter, 
  bottnen 
  på 
  en 
  yta 
  af 
  4 
  — 
  5 
  engelska 
  

   qvadratmil. 
  2 
  Afven 
  vid 
  Novaja 
  Semljas 
  vestkust 
  har 
  jag 
  fun- 
  

   nit 
  en 
  individrik 
  vegetation 
  af 
  Lithothamnion 
  glaciale 
  på 
  om- 
  

   råden 
  af 
  betydlig 
  utsträckning. 
  3 
  

  

  I 
  Kariska 
  hafvet 
  vid 
  Uddebay 
  gaf 
  likaledes 
  en 
  Coralliné, 
  

   Lithophyllum 
  arcticum, 
  åt 
  vegetationen 
  på 
  en 
  större 
  rymd 
  dess 
  

   prägel. 
  4 
  Att 
  också 
  i 
  Baffinsbay 
  vid 
  Grönlands 
  vestkust 
  Co- 
  

   rallineer 
  uppträda 
  massvis 
  framgår 
  af 
  Rinks 
  ofvan 
  anförda 
  

  

  1 
  Kleen, 
  Nordl. 
  Alg., 
  sid. 
  9. 
  

  

  2 
  Jfr 
  Kjellman, 
  Spetsberg. 
  Thall. 
  I, 
  sid. 
  4. 
  

  

  3 
  Jfr 
  Kjellman, 
  Algenv. 
  Murm. 
  Meer, 
  sid. 
  66. 
  

  

  2 
  Jfr 
  Kjellman, 
  Kariska 
  hafvets 
  Algv., 
  sid. 
  10—11. 
  

  

  