﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ÄMBETEN. 
  1 
  I 
  

  

  gifvit, 
  att 
  de 
  växa 
  inom 
  litoralregionen. 
  Bland 
  sådana 
  vill 
  

   jag 
  här 
  nämna: 
  Bhodomela 
  lycopodioides, 
  Polysiphonia 
  urceölata, 
  

   Halosaccion 
  ramentaceum, 
  Rea 
  fascia, 
  Pylaietta 
  MtoraMs, 
  Entero- 
  

   morpha 
  intestinalis, 
  comprcssa 
  och 
  micrococca, 
  Monostroma 
  Elyttii, 
  

  

  Diplonema 
  percursum, 
  Spongomorpha 
  arcta, 
  Cladophora 
  rupestris, 
  

   Rhizoclonium 
  rigidum 
  och 
  riparium, 
  Ghcetomorpha 
  WormsMoldii, 
  

  

  Urospora 
  penicilliformis, 
  Bivularia 
  atra. 
  Inom 
  den 
  ojämförligt 
  

   största 
  delen 
  af 
  Ishafvet 
  har 
  den 
  litorala 
  regionen 
  ingen 
  eller 
  

   en 
  ytterst 
  torftig 
  vegetation. 
  Vid 
  Spetsbergens 
  kuster 
  har 
  jag 
  

   på 
  det 
  litorala 
  bältet 
  funnit 
  följande 
  arter: 
  Rhodochorton 
  Rothi 
  i 
  

   och 
  intermedium, 
  Fucus 
  evanescens 
  f. 
  bursigera 
  och 
  nana, 
  Chatop- 
  

   teris 
  phtmosa, 
  Pylaiélla 
  litoralis, 
  Chcetophora 
  maritima, 
  Enteromor- 
  

   plia 
  compressa, 
  Spongomorpha 
  arcta, 
  Rhizoclonium 
  riparium, 
  Ulo- 
  

   thrix 
  discifera, 
  Urospora 
  penicilliformis, 
  Codiolum 
  Nordenskiöldia- 
  

   num, 
  Calothrix 
  scopulorum. 
  Artantalet 
  är 
  visserligen 
  rätt 
  be- 
  

   tydligt, 
  men 
  det 
  bör 
  märkas, 
  att 
  flertalet 
  äro 
  antingen 
  i 
  all- 
  

   mänhet 
  mycket 
  sällsynta 
  eller 
  åtminstone 
  mycket 
  sällsynta 
  

   inom 
  litoralregionen. 
  Fucus 
  evanescens, 
  i 
  sina 
  större 
  former 
  

   allmänt 
  utbredd 
  vid 
  Spetsbergens 
  kuster, 
  går 
  sällan 
  upp 
  i 
  lito- 
  

   ralregionen. 
  Under 
  formen 
  bursigera 
  är 
  den 
  anträffad 
  på 
  t 
  va. 
  

   under 
  formen 
  nana 
  på 
  ett 
  ställe, 
  alltid 
  på 
  områden 
  af 
  ringa 
  

   omfång. 
  Clicetopteris 
  plamosa, 
  en 
  af 
  Spetsbergens 
  vanligaste 
  

   -alger, 
  har 
  jag 
  endast 
  en 
  gång 
  funnit 
  litoral 
  och 
  endast 
  i 
  några 
  

   få 
  exemplar. 
  Pylaiélla 
  litoralis 
  och 
  Spongomorpha 
  arcta, 
  som 
  

   Mda 
  äro 
  rätt 
  vanliga 
  i 
  sublitoralregionen, 
  äro 
  inom 
  strand- 
  

   bältet 
  mycket 
  sällsynta. 
  De 
  båda 
  Roclochorta, 
  Ulothrix 
  discifera 
  

   och 
  Codiolum 
  Nordenskiöldianum 
  äro 
  funna 
  hvardera 
  endast 
  på 
  

   •ett 
  ställe 
  inom 
  den 
  spetsbergska 
  litoralregionen. 
  Mera 
  allmänt 
  

   och 
  i 
  något 
  större 
  individmängd 
  förekomma 
  på 
  bottnens 
  öf- 
  

   versta 
  del 
  vid 
  Spetsbergen 
  endast 
  Enteromorpha 
  compressa, 
  Rhi- 
  

   zoclonium 
  riparium, 
  Urospora 
  penicilliformis 
  och 
  Calothrix 
  scopu- 
  

   lorum. 
  På 
  ojämförligt 
  största 
  delen 
  af 
  detta 
  område 
  saknas 
  all 
  

   vegetation. 
  Samma 
  armod 
  visar 
  äfven 
  litoralregionen 
  inom 
  

   östra 
  delen 
  af 
  Murmanska 
  hafvet, 
  i 
  den 
  vestra 
  torde 
  likasom 
  i 
  

   Hvita 
  hafvet 
  den 
  litorala 
  växtligheten 
  hålla 
  medelvägen 
  mellan 
  

   Norska 
  polarhafvets 
  rikedom 
  och 
  Grönlandshafvets 
  fattigdom. 
  l 
  

   Vid 
  framställningen 
  af 
  vegetationsförhållandena 
  vid 
  vestkusten 
  

   af 
  No 
  vaja 
  Semlja 
  och 
  Wajgatsch 
  har 
  jag 
  angifvit, 
  att 
  den 
  betydli- 
  

   gaste 
  delen 
  af 
  det 
  litorala 
  bottenområdet 
  här 
  saknar 
  all 
  vegeta- 
  

   tion, 
  att 
  den 
  litorala 
  algvegetation, 
  som 
  här 
  och 
  der 
  förekom- 
  

   mer, 
  är 
  ytterst 
  individfattig 
  och 
  består 
  af 
  uteslutande 
  småväxta 
  

   alger. 
  Elfva 
  arter 
  äro 
  här 
  anträffade 
  litorala 
  : 
  Rhodochorton 
  

   1 
  Jfr 
  Cienkowsky, 
  Bericht. 
  

  

  