﻿10 
  

  

  KJELLMAN, 
  NOBBA 
  I 
  S 
  H 
  AF 
  V.FT 
  S 
  ALG 
  F 
  LO 
  B 
  A. 
  

  

  Totalomdömet 
  om 
  Ishafvets 
  algvegetation 
  med 
  hänsyn 
  

   till 
  individmängd 
  anser 
  jag 
  mig 
  på 
  grund 
  af 
  hvad 
  i 
  det 
  före- 
  

   gående 
  anförts 
  kunna 
  gifva 
  följande 
  form. 
  

  

  I 
  omkring 
  en 
  tredjedel 
  af 
  detta 
  baf 
  d. 
  v. 
  s. 
  större 
  delen 
  

   af 
  Kariska 
  hafvet 
  och 
  det 
  Sibiriska 
  Ishafvet 
  är 
  vegetationen 
  myc- 
  

   ket 
  individfattig, 
  i 
  Norska 
  polarhafvet 
  i 
  rikedom 
  jämförlig 
  med 
  

   den 
  i 
  norra 
  Atlanten, 
  i 
  den 
  återstående 
  delen 
  betydligt 
  fatti- 
  

   gare, 
  i 
  det 
  en 
  jämförelsevis 
  mindre 
  yta 
  af 
  bottnen 
  bär 
  vegetation 
  

   och 
  växtligheten 
  på 
  de 
  bevuxna 
  delarne 
  är 
  mindre 
  tät 
  än 
  i 
  

   Atlanten. 
  Vegetationen 
  vid 
  Grönlands 
  vestkust 
  (i 
  vestra 
  delen 
  

   af 
  Murmanska 
  hafvet 
  och 
  i 
  Hvita 
  hafvet) 
  kommer 
  Norska 
  

   polarhafs-vegetationen 
  i 
  individmängd 
  närmast. 
  

  

  Vegetationens 
  fördelning 
  på 
  de 
  olika 
  bottenregionerna, 
  den 
  lito- 
  

   rala, 
  sub- 
  och 
  elitorala. 
  Gränserna 
  för 
  dessa 
  regioner 
  anser 
  

   jag 
  kunna 
  beträffande 
  Ishafvet 
  fastställas 
  såsom 
  jag 
  gjort 
  i 
  

   min 
  redogörelse 
  för 
  Murmanska 
  hafvets 
  algvegetation. 
  Den 
  

   litorala 
  regionen 
  skulle 
  alltså 
  omfatta 
  den 
  del 
  af 
  bottnen, 
  som 
  

   ligger 
  emellan 
  öfversta 
  flod- 
  och 
  nedersta 
  ebbgränsen. 
  Den 
  

   sublitorala 
  sträcker 
  sig 
  från 
  den 
  förras 
  nedre 
  gräns 
  till 
  ett 
  

   djup 
  af 
  20 
  famnar. 
  Djupare 
  delar 
  af 
  den 
  algbevuxna 
  bottnen 
  

   bilda 
  den 
  elitorala 
  regionen. 
  ] 
  Dess 
  nedre 
  gräns 
  är 
  säkerligen 
  

   olika 
  i 
  olika 
  delar 
  af 
  Ishafvet. 
  I 
  Grönlands-hafvet 
  vid 
  Spets- 
  

   bergens 
  kust 
  bär 
  den 
  alger 
  ännu 
  på 
  ett 
  djup 
  af 
  150 
  famnar. 
  

  

  Äfven 
  med 
  hänsyn 
  till 
  vegetationens 
  fördelning 
  på 
  de 
  

   olika 
  bottenregionerna 
  visa 
  sig 
  olika 
  delar 
  af 
  Ishafvet 
  väsent- 
  

   ligen 
  olika. 
  Inom 
  Norska 
  polarhafvet 
  är 
  den 
  litorala 
  regionen 
  

   bevuxen 
  med 
  en 
  rik, 
  yppig 
  och 
  till 
  sin 
  sammansättning 
  vex- 
  

   lande 
  vegetation. 
  Bland 
  de 
  härifrån 
  kända 
  arterna 
  uppträda 
  

   mer 
  än 
  hälften 
  antingen 
  uteslutande 
  eller 
  åtminstone 
  stundom 
  

   på 
  denna 
  afdelning 
  af 
  bottnen. 
  Några 
  af 
  dem 
  t. 
  ex 
  Bhodo- 
  

   mela 
  lycopodioides, 
  Gigartina 
  mamillosa, 
  Chondrus 
  crispus 
  nå 
  vis- 
  

   serligen 
  icke 
  den 
  yppiga 
  utveckling 
  som 
  längre 
  söderut 
  vid 
  

   Norges 
  kust, 
  men 
  det 
  stora 
  flertalet 
  äro 
  här 
  lika 
  frodiga 
  och 
  

   bilda 
  lika 
  tätt 
  slutna 
  massor 
  som 
  vid 
  norra 
  Atlantiska 
  ocea- 
  

   nens 
  kuster. 
  Vid 
  sydliga 
  Grönlands 
  vestkust 
  finnes 
  också 
  en 
  

   ganska 
  individrik, 
  om 
  ock 
  mera 
  enformig 
  litoral 
  vegetation. 
  

   Professor 
  Th. 
  M. 
  Fries 
  har 
  meddelat 
  mig, 
  att 
  strandbältet 
  är 
  

   bevuxet 
  med 
  Fucaceer 
  och 
  att 
  det 
  är 
  dessa 
  som 
  förläna 
  litoral- 
  

   vegetationen 
  dess 
  prägel. 
  . 
  Att 
  dock 
  jämte 
  dessa 
  åtskilliga 
  an- 
  

   dra 
  arter 
  förekomma, 
  framgår 
  af 
  de 
  här 
  gjorda 
  algsamlingarna, 
  

   hvilka 
  innehålla 
  åtskilliga 
  rena 
  litoralalger. 
  Om 
  åtskilliga 
  af 
  

   dessa 
  har 
  derjämte 
  J. 
  Vahl 
  uttryckligen 
  på 
  etiketterna 
  an- 
  

  

  Kjellman, 
  Algen 
  v. 
  Murm. 
  Meer., 
  sid. 
  57. 
  

  

  