﻿V 
  EG 
  A-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  AB 
  BETEN. 
  65 
  

  

  här 
  en 
  nordlig 
  utbredning 
  och 
  tillhöra 
  uteslutande 
  eller 
  före- 
  

   trädesvis 
  områdets 
  arktiska 
  del. 
  

  

  De 
  äfven 
  i 
  Ishafvets 
  nordligaste 
  delar 
  allmänna 
  arterna 
  

   Délesseria 
  sinuosa, 
  Dichloria 
  viridis, 
  Desmarestia 
  aculeata, 
  Ghceto- 
  

   morpha 
  melagonium 
  finnas 
  visserligen 
  ännu 
  söder 
  om 
  England, 
  

   men 
  synas 
  här 
  vara 
  sällsynta 
  eller 
  mycket 
  sällsynta. 
  Så 
  -är 
  

   åtminstone 
  enligt 
  Le 
  Jolis' 
  uppgifter 
  fallet 
  med 
  dem 
  vid 
  Cher- 
  

   bourg. 
  1 
  Möjligen 
  är 
  förhållandet 
  detsamma 
  med 
  ännu 
  åt- 
  

   skilliga 
  arter, 
  men 
  någon 
  högre 
  grad 
  af 
  visshet 
  kan 
  för 
  när- 
  

   varande 
  ej 
  vinnas 
  härom, 
  emedan 
  de 
  uppgifter 
  som 
  föreligga 
  

   om 
  algernas 
  utbredning 
  söder 
  om 
  kanalen 
  äro 
  sparsamma 
  och 
  

   sväfvande. 
  

  

  Ett 
  annat 
  skäl, 
  som 
  synes 
  mig 
  tala 
  för 
  uppfattningen 
  af 
  

   Ishafvet 
  såsom 
  ett 
  sjelfständigt 
  utvecklingscentrum, 
  lemnar 
  

   det 
  faktum, 
  att 
  i 
  Ishafvet 
  och 
  t. 
  o. 
  m. 
  i 
  de 
  delar 
  häraf, 
  som 
  

   ligga 
  norr 
  om 
  Atlanten, 
  en 
  del 
  arter 
  finnas, 
  hvilka 
  saknas 
  i 
  

   Atlantiska 
  oceanen, 
  men 
  deremot 
  förekomma 
  i 
  norra 
  delen 
  af 
  

   Stilla 
  oceanen. 
  Sådana 
  äro: 
  

   Délesseria 
  Bserii, 
  

   Petrocelis 
  Middendorffi, 
  

   Rhodymenia 
  pertusa, 
  

   Sarcophyllis 
  arctica, 
  

  

  Antithamnion 
  boreale, 
  , 
  

  

  Laminaria 
  cuneifolia 
  ? 
  

   » 
  fissilis, 
  

  

  » 
  solidungula, 
  

  

  Elachista 
  lubrica. 
  

   Den 
  förstnämnda 
  af 
  dessa 
  är, 
  såsom 
  af 
  den 
  förut 
  lemnade 
  

   tabellen 
  öfver 
  arternas 
  utbredning 
  framgår, 
  känd 
  från 
  Grönlands- 
  

   hafvet, 
  från 
  Hvita 
  och 
  Murmanska 
  hafven. 
  I 
  Grönlandshafvet 
  

   går 
  den 
  upp 
  till 
  Spetsbergens 
  nordkust, 
  2 
  ehuru 
  den 
  här 
  synes 
  

   vara 
  sällsynt, 
  i 
  östra 
  Murmanska 
  hat 
  vet 
  är 
  den 
  allmännare 
  

   och 
  yppigt 
  utvecklad, 
  3 
  i 
  Hvita 
  hafvet 
  och 
  den 
  tillgränsande 
  

   delen 
  af 
  vestra 
  Murmanska 
  hafvet 
  en 
  bland 
  de 
  allmännaste 
  

   algerna. 
  4 
  Utom 
  Ishafvets 
  gräns 
  är 
  den 
  endast 
  med 
  säkerhet 
  

   känd 
  från 
  Ochotska 
  hafvet. 
  En 
  uppgifven 
  fyndort 
  är 
  också 
  

   Kamtschatka, 
  5 
  Antager 
  man 
  Stilla 
  oceanen 
  såsom 
  artens 
  ut- 
  

   vecklingscentrum, 
  blir 
  dess 
  förekomst 
  norr 
  om 
  Atlantens 
  myn- 
  

  

  Jfr 
  Le 
  Jolis, 
  Liste 
  Alg. 
  Cherb. 
  

   Kjellman, 
  Spetsb. 
  Thall. 
  I, 
  sid. 
  12. 
  

   Kjellman, 
  Algenv. 
  Murm. 
  Meer., 
  sid. 
  13. 
  

   Gobi, 
  Algenfl. 
  Weiss. 
  Meer., 
  sid. 
  11. 
  

   Jfr 
  Euprecht. 
  Alg. 
  Ochot. 
  sid. 
  239 
  och 
  följ. 
  

  

  Bd 
  f/F. 
  

  

  