﻿VEGÄ-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ÄMBETEN. 
  73 
  

  

  af 
  Stillahafs-arterna 
  H. 
  fucicola, 
  H. 
  JiydropJwra 
  eller 
  H. 
  firmum, 
  

   så 
  har 
  den 
  dock 
  i 
  dessa 
  sina 
  närmaste 
  slägtingar. 
  

  

  Den 
  förändring, 
  som 
  floran, 
  i 
  den 
  mån 
  glacialformationen 
  

   drog 
  sig 
  tillbaka, 
  undergick 
  i 
  norra 
  Atlanten 
  och 
  norra 
  delen 
  

   af 
  Stilla 
  oceanen, 
  inträdde 
  äfven 
  i 
  den 
  del 
  af 
  Ishafvet, 
  som 
  

   omger 
  Norges 
  kust. 
  Genom 
  invandring 
  af 
  sydliga 
  former 
  för- 
  

   trängdes 
  glaciala 
  arter 
  eller 
  mistade 
  sitt 
  dominerande 
  infly- 
  

   tande. 
  Florans 
  element 
  ökades 
  betydligt, 
  och 
  dess 
  prägel 
  gafs 
  

   ej 
  längre 
  af 
  glacialformer, 
  utan 
  af 
  atlantiska 
  former. 
  Men 
  

   icke 
  blott 
  till 
  denna 
  del 
  af 
  Ishafvet, 
  som 
  hydrografiskt 
  när- 
  

   mast 
  öfverensstämmer 
  med 
  den 
  nutida 
  norra 
  Atlanten, 
  utan 
  

   äfven 
  till 
  det 
  egentliga 
  Ishafvet 
  hafva 
  antagligen 
  på 
  senare 
  

   tider 
  sydliga 
  arter 
  invandrat 
  och 
  qvarhållit 
  sig 
  eller 
  är 
  o 
  stadda 
  

   i 
  invandring. 
  Ett 
  öfverförande 
  till 
  vissa 
  delar 
  af 
  detta 
  Ishaf 
  är 
  

   mycket 
  gynnadt 
  genom 
  dit 
  gående 
  strömmar. 
  Så 
  t. 
  ex. 
  till 
  

   östra 
  delen 
  af 
  Grönlandshafvet 
  till 
  Spetsbergens 
  kust 
  genom 
  

   golfströmmen 
  och 
  till 
  östra 
  delen 
  af 
  Murmanska 
  hafvet 
  till 
  

   -Novaja 
  Semljas 
  vestkust, 
  dels 
  genom 
  samma 
  ström, 
  dels 
  ut- 
  

   efter 
  den 
  nästan 
  sammanhängande 
  kusten 
  från 
  norska 
  Ishafvet 
  

   och 
  vestra 
  Murmanska 
  hafvet. 
  Mellan 
  Spetsbergen 
  och 
  Norge 
  

   har 
  jag 
  på 
  olika 
  latituder 
  sett 
  drifvande 
  Ozothallia 
  nodosa 
  och 
  

   Fitcus 
  vesiculosus, 
  och 
  på 
  Spetsbergens 
  sydkust 
  har 
  jag 
  funnit 
  

   uppkastad 
  Osothallia 
  nodosa, 
  bevuxen 
  med 
  Polysiplwnia 
  fastigiata. 
  

   Sjelf 
  har 
  jag 
  icke 
  på 
  någon 
  af 
  de 
  ganska 
  många 
  delar 
  af 
  Spets- 
  

   bergens 
  kust, 
  jag 
  varit 
  i 
  tillfälle 
  att 
  undersöka, 
  funnit 
  någon 
  

   af 
  dessa 
  alger 
  växande. 
  Uppgifter 
  saknas 
  dock 
  icke, 
  att 
  de 
  

   växa 
  här. 
  Är 
  detta 
  verkligen 
  fallet, 
  torde 
  man 
  kunna 
  antaga, 
  

   att 
  de 
  på 
  senare 
  tider 
  invandrat 
  dit, 
  öfverförda 
  af 
  golfström- 
  

   men. 
  Huruvida 
  några 
  arter 
  begagnat 
  sig 
  af 
  den 
  beqväma 
  

   vandringsvägen 
  längs 
  kusten 
  till 
  Wajgatsch 
  och 
  Novaja 
  Semlja 
  

   kan 
  visserligen 
  ej 
  med 
  säkerhet 
  afgöras. 
  Möjligt 
  är 
  dock, 
  att 
  

   detta 
  är 
  händelsen 
  med 
  den 
  vid 
  sydvestra 
  spetsen 
  af 
  Wajgatsch 
  

   funna 
  Gladophora 
  rupestris 
  och 
  den 
  vid 
  södra 
  Novaja 
  Semlja 
  

   anträffade 
  Spongomorpha 
  lanosa. 
  

  

  Ett 
  öfverförande 
  af 
  alger 
  till 
  dessa 
  delar 
  af 
  Ishafvet 
  äfven- 
  

   som 
  till 
  Baffinsbay 
  söder 
  ifrån 
  har 
  möjligen 
  skett 
  eller 
  sker 
  

   måhända 
  ännu 
  genom 
  de 
  skaror 
  af 
  fångstfartyg, 
  som 
  hvarje 
  

   sommar 
  år 
  efter 
  år 
  från 
  nordliga 
  Norge 
  fara 
  öfver 
  till 
  Spets- 
  

   bergen 
  och 
  Novaja 
  Semlja 
  och 
  uppehålla 
  sig 
  i 
  det 
  omgifvande 
  

   hafvet, 
  äfvensom 
  genom 
  de 
  fartyg, 
  som 
  regelbundet 
  sedan 
  

   lång 
  tid 
  tillbaka 
  från 
  sydligare 
  nejder 
  gå 
  upp 
  i 
  Baffinsbay. 
  

   Att 
  ett 
  sådant 
  öfverförande 
  sker, 
  derpå 
  har 
  jag 
  bevis, 
  men 
  

   huruvida 
  de 
  sålunda 
  till 
  Ishafvet 
  komna 
  algerna 
  verkligen 
  också 
  

  

  