﻿84 
  KJELLMAK, 
  K 
  O 
  K 
  B 
  A 
  ISHAFVETS 
  ALGFLORA. 
  

  

  varieras, 
  ej 
  nya 
  typer 
  bildas, 
  så 
  torde 
  den 
  omständigheten, 
  att 
  

   så 
  många 
  af 
  dessa 
  arter 
  utgöra 
  modifikationer 
  af 
  tvänne 
  slägt- 
  

   typer, 
  som 
  dessutom 
  äro 
  rika 
  på 
  andra 
  former 
  i 
  det 
  Norska 
  

   polarhafvet, 
  tala 
  för 
  det 
  antagandet, 
  att 
  många, 
  om 
  ej 
  alla 
  af 
  

   dessa 
  arter 
  haft 
  sitt 
  utvecklingscentrum 
  der 
  de 
  nu 
  förekomma. 
  

   Det 
  bör 
  också 
  märkas, 
  att 
  Polysiphonia 
  Schubelerii 
  och 
  Litho- 
  

   derma 
  lignicola 
  äro 
  nära 
  beslägtade 
  med 
  andra 
  i 
  Norska 
  polar- 
  

   hafvet 
  förekommande 
  arter, 
  den 
  förra 
  med 
  Polysiphonia 
  fibril- 
  

   losa, 
  den 
  senare 
  med 
  Lithoderma 
  fatiscens. 
  Detta 
  gäller 
  också 
  

   om 
  många 
  bland 
  de 
  9 
  förstnämnde. 
  Phyllophora 
  Brodicei 
  är 
  

   knappast 
  annat 
  än 
  en 
  sydlig 
  form 
  af 
  den 
  arktiska 
  Phyllophora 
  

   interrupta, 
  Maria 
  Pylaii 
  är 
  mycket 
  nära 
  förvandt 
  med 
  Maria 
  

   membranacea, 
  och, 
  såsom 
  jag 
  framdeles 
  skall 
  närmare 
  utveckla 
  

   och 
  redan 
  förut 
  antydt, 
  torde 
  Antithamnion 
  floccosum 
  och 
  A. 
  

   Pylaiscei 
  kunna 
  anses 
  vara 
  arter, 
  utbildade 
  ur 
  den 
  i 
  Ishafvet 
  

   allmänt 
  utbredda 
  Antithamnion 
  boreale. 
  De 
  nämnda 
  Fticus-ar- 
  

   terna 
  bilda 
  en 
  ganska 
  tätt 
  sluten 
  serie, 
  och 
  det 
  finnas 
  skäl, 
  

   som 
  tala 
  för, 
  att 
  denna 
  möjligen 
  är 
  utgången 
  ur 
  den 
  arktiska 
  

   Fucus 
  evanescens. 
  

  

  Men 
  förändringen 
  af 
  Norska 
  polarhafsfloran 
  har 
  icke 
  stan- 
  

   nat 
  allenast 
  dervid, 
  att 
  gamla 
  arter 
  förträngts, 
  nya 
  invandrat 
  

   och 
  nya 
  former 
  bildat 
  sig; 
  vegetationens 
  allmänna 
  skaplynne 
  

   har 
  i 
  väsentlig 
  grad 
  förändrats. 
  I 
  arternas 
  fördelning 
  skiljer, 
  

   såsom 
  redan 
  förut 
  angifvits, 
  denna 
  flora 
  sig 
  från 
  floran 
  i 
  andra 
  

   delar 
  af 
  Ishafvet; 
  de 
  dominerande 
  arterna 
  äro 
  andra. 
  Redan 
  i 
  

   det 
  föregående 
  har 
  jag 
  angifvit, 
  hvilka 
  arter, 
  som 
  äro 
  att 
  

   betrakta 
  såsom 
  den 
  Norska 
  polarhafsflorans 
  karaktersarter, 
  

   d. 
  v. 
  s. 
  de, 
  som 
  äro 
  allmännast 
  utbredd 
  a, 
  förekomma 
  i 
  största 
  

   individmängden 
  eller 
  mest 
  bidraga 
  att 
  gifva 
  vegetationen 
  dess 
  

   prägel 
  l 
  . 
  Här 
  anser 
  jag 
  mig 
  endast 
  böra 
  tillägga, 
  att 
  af 
  Fuca- 
  

   ceerna 
  och 
  Laminarieema 
  följande 
  äro 
  att 
  anse 
  för 
  denna 
  flora 
  

   karakteristiska: 
  

  

  Himanthalia 
  lorea 
  2 
  , 
  

  

  Halidrys 
  siliquosa 
  2 
  , 
  

  

  Ozothallia 
  nodosa, 
  

  

  Fucus 
  serratus, 
  

   » 
  vesiculosus, 
  

   » 
  spiralis, 
  

   » 
  edentatus, 
  

   » 
  filiformis, 
  

  

  Pelvetia 
  canaliculata, 
  

  

  1 
  Jfr 
  sid. 
  14 
  och 
  följ. 
  

  

  2 
  I 
  områdets 
  södra 
  del. 
  

  

  