﻿YEG 
  A-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  All 
  BETEN. 
  30' 
  

  

  ligen 
  att 
  anse 
  såsom 
  en 
  från 
  denna 
  utgrenad 
  art, 
  en 
  annan, 
  

   B. 
  Montagnei, 
  närmast 
  förvandt 
  med 
  och 
  svagt 
  skild 
  från 
  den 
  

   atlantiska 
  B. 
  alata, 
  hvars 
  stamform 
  den 
  möjligen 
  är, 
  och 
  den 
  

   tredje 
  I), 
  rostrata, 
  habituelt 
  mest 
  lik 
  Belesseria 
  Bcerii, 
  men 
  till 
  

   sin 
  anatomiska 
  bygnad 
  mera 
  öfverensstämmande 
  med 
  B. 
  alata 
  

   eller 
  B. 
  Montagnei, 
  från 
  h 
  vilken 
  senare 
  den 
  skulle 
  kunna 
  tän- 
  

   kas 
  hafva 
  utgått. 
  

  

  Den 
  allmänna 
  slutsats, 
  till 
  hvilken 
  min 
  undersökning 
  af 
  

   algfloran 
  i 
  Norra 
  Ishafvet, 
  fa 
  ttadt 
  i 
  vidsträckt 
  bemärkelse, 
  ledt. 
  

   skulle 
  alltså 
  i 
  korthet 
  innebära, 
  att 
  denna 
  del 
  af 
  verldshafvet 
  

   omfattar 
  tvänne 
  utvecklingshistoriskt 
  skilda 
  florområden, 
  ett 
  

   atlantiskt 
  vid 
  Norges 
  ishafskust 
  och 
  ett 
  arktiskt, 
  intagande 
  

   det 
  öfriga 
  Ishafvet, 
  och 
  att 
  i 
  olika 
  delar 
  af 
  det 
  arktiska 
  om- 
  

   rådet 
  en 
  i 
  viss 
  grad 
  sjelfständig 
  utveckling 
  ägt 
  rum, 
  som 
  sär- 
  

   skildt 
  fått 
  sitt 
  uttryck 
  i 
  Laminarieernas 
  fördelning, 
  i 
  följd 
  

   hvaraf 
  florområdet 
  kan 
  indelas 
  i 
  trenne 
  provinser: 
  Spetsbergs- 
  

   provinsen, 
  den 
  sibiriska 
  och 
  den 
  amerikanska 
  provinsen. 
  

  

  De 
  arktiska 
  hafsalgernas 
  lefnadsförhållanden. 
  

  

  Vid 
  Sveriges 
  vestra 
  kust 
  är 
  algvegetationens 
  sammansätt- 
  

   ning 
  i 
  anmärkningsvärd 
  grad 
  vexlande 
  under 
  olika 
  årstider. 
  

   Jämte 
  en 
  mängd 
  arter, 
  som 
  finnas 
  och 
  äro 
  stadda 
  i 
  utveckling 
  året 
  

   om, 
  såväl 
  sommar 
  som 
  vinter, 
  gifves 
  det 
  ett 
  ej 
  obetydligt 
  antal 
  

   arter, 
  som 
  konstant 
  förekomma 
  under 
  en 
  bestämd 
  period, 
  men 
  

   hvilka 
  man 
  under 
  öfriga 
  delar 
  af 
  året 
  saknar. 
  A 
  andra 
  sidan 
  gif- 
  

   ves 
  det 
  arter, 
  hvilka 
  visserligen 
  finnas 
  under 
  hela 
  året, 
  men 
  

   blott 
  under 
  en 
  del 
  häraf 
  äro 
  stadda 
  i 
  utveckling. 
  Somliga 
  arter, 
  

   tillhörande 
  dessa 
  båda 
  kategorier, 
  förekomma 
  eller 
  äro 
  stadda 
  

   i 
  utveckling 
  under 
  den 
  varmare 
  delen 
  af 
  året, 
  våren 
  och 
  som- 
  

   maren, 
  andra 
  under 
  den 
  kallare, 
  senhösten 
  och 
  vintern, 
  som- 
  

   liga 
  tillhöra 
  litoralregionen, 
  andra 
  deremot 
  de 
  djupare 
  delarne 
  

   af 
  hafvet. 
  Till 
  dessa 
  förhållanden, 
  som 
  jag 
  här 
  endast 
  kan 
  

   antyda, 
  hoppas 
  jag 
  kunna 
  inom 
  kort 
  återkomma 
  och 
  närmare 
  

   få 
  redogöra 
  för 
  i 
  en 
  särskild 
  uppsats. 
  

  

  Dessa 
  förhållanden 
  ange 
  emellertid, 
  att 
  bland 
  de 
  skandi- 
  

   naviska 
  arterna 
  finnas 
  sådana, 
  som 
  under 
  de 
  yttre 
  förhållan- 
  

   den, 
  hvilka 
  råda 
  i 
  hafvet 
  vid 
  svenska 
  vestra 
  kusten, 
  icke 
  be- 
  

   höfva 
  ens 
  ett 
  helt 
  år 
  för 
  att 
  fullända 
  sin 
  utveckling 
  från 
  spor 
  

   till 
  spor 
  eller, 
  om 
  de 
  äro 
  fleråriga, 
  för 
  att 
  utföra 
  de 
  lifsfunk- 
  

   tioner, 
  hvilka 
  hafva 
  individens 
  och 
  artens 
  bibehållande 
  till 
  

   mål. 
  De 
  vttre 
  förhållandena 
  äro 
  alltså 
  här 
  sådana, 
  att 
  ett- 
  

  

  