﻿VEG 
  A-EXPEDITIONENS 
  V 
  ET 
  EN 
  8 
  K 
  A 
  FL 
  IG 
  A 
  A 
  R 
  B 
  ET 
  EN. 
  113 
  

  

  tillsamman 
  med 
  det 
  ringa 
  mått 
  af 
  ljus, 
  dessa 
  växter 
  komma 
  

   i 
  åtnjutande 
  af. 
  Så 
  vidt 
  jag 
  kan 
  finna, 
  kan 
  denna 
  omstän- 
  

   dighet 
  icke 
  förklaras 
  på 
  annat 
  sätt 
  än 
  genom 
  att 
  antaga, 
  att 
  

   de 
  arktiska 
  algerna 
  i 
  allmänhet 
  äga 
  lika 
  obetydliga 
  fordringar 
  

   på 
  ljus 
  som 
  på 
  värme. 
  

  

  Det 
  faller 
  sig 
  visserligen, 
  med 
  nutida 
  teorier 
  om 
  assimila- 
  

   tionsprocessens 
  väsen, 
  svårt 
  att 
  antaga, 
  att 
  algerna 
  vid 
  80:de 
  

   breddgraden 
  under 
  vintertiden, 
  då 
  för 
  det 
  menskliga 
  ögat 
  nä- 
  

   stan 
  absolut 
  mörker 
  råder, 
  skulle 
  utan 
  afbrott 
  fortsätta 
  sitt 
  

   assimilationsarbete, 
  men 
  den 
  kraftiga 
  och 
  rikliga 
  utbildning 
  

   af 
  nya 
  delar, 
  som 
  här 
  bevisligen 
  ägde 
  rum 
  under 
  vintertiden, 
  

   gör 
  ett 
  sådant 
  antagande 
  nästan 
  nödvändigt. 
  Man 
  skulle 
  i 
  

   i 
  annat 
  fall 
  förutsätta, 
  att 
  den 
  betydliga 
  mängd 
  bildningsbar 
  

   substans, 
  som 
  algerna 
  förbrukade 
  vid 
  den 
  storartade 
  nybild- 
  

   ningen 
  af 
  organ 
  under 
  den 
  mörka 
  tiden, 
  vore 
  reservnärings- 
  

   ämnen 
  samlade 
  under 
  den 
  föregående 
  ljusperioden. 
  Att 
  så 
  

   icke 
  var 
  händelsen, 
  kan 
  jag 
  icke 
  med 
  bestämdhet 
  påstå. 
  På 
  

   det 
  undersökningsmaterial, 
  jag 
  har 
  tillgång 
  till, 
  kan 
  ett 
  så- 
  

   dant 
  påstående 
  icke 
  grundas. 
  Åtskilliga 
  Florideer 
  ägde 
  vis- 
  

   serligen 
  i 
  sina 
  celler 
  vintertiden 
  anmärkningsvärd 
  stor 
  mängd 
  

   af 
  fasta 
  ämnen 
  samlad. 
  Hvarken 
  hos 
  Fucoideer 
  och 
  icke 
  

   heller 
  hos 
  Chlorozoosporaceer 
  iakttog 
  jag 
  sådana. 
  Hos 
  dem 
  

   kunde 
  dock 
  reservnäring 
  i 
  löst 
  form 
  hafva 
  förekommit. 
  För 
  

   att 
  utröna 
  detta 
  saknade 
  jag 
  tjenliga 
  hjelpmedel. 
  l 
  Anta- 
  

   ger 
  man, 
  att 
  råmaterialet 
  var 
  samladt 
  under 
  den 
  ljusa 
  tiden, 
  

   så 
  innebär 
  åter 
  detta, 
  att 
  under 
  denna 
  tid 
  beredningen 
  af 
  

   näringsämnen 
  måste 
  äga 
  en 
  utomordentlig 
  omfattning, 
  då 
  icke 
  

   blott 
  allt 
  det 
  material, 
  som 
  omedelbart 
  förbrukas, 
  bildas, 
  utan 
  

   också 
  ett 
  så 
  stort 
  förråd 
  samlas, 
  som 
  för 
  nybildningen 
  un- 
  

   der 
  vintern 
  erfordras. 
  Härvid 
  måste 
  det 
  tagas 
  i 
  betrak- 
  

   tande, 
  att 
  äfven 
  under 
  en 
  betydlig 
  del 
  af 
  den 
  tid, 
  som 
  

   kallas 
  för 
  den 
  ljusa, 
  i 
  följd 
  af 
  is 
  och 
  snömassor 
  endast 
  en 
  

   ringa 
  ljusmängd 
  tillströmmar 
  de 
  på 
  större 
  djup 
  växande 
  

   arktiska 
  algerna. 
  Mig 
  synes 
  alltså, 
  att 
  man 
  kan 
  fastställa, 
  

   att 
  de 
  arktiska 
  hafsalgerna 
  hafva, 
  för 
  att 
  vara 
  sjelfständigt 
  

   assimilerande 
  växter, 
  ett 
  ovanligt 
  ringa 
  behof 
  af 
  värme 
  och 
  

   ljus. 
  

  

  1 
  Det 
  torde 
  härvid 
  böra 
  anmärkas, 
  att 
  det 
  var 
  under 
  en 
  ofrivillig 
  och 
  

   oförutsedd 
  öfvervintring 
  vid 
  Spetsbergens 
  nordkust, 
  jag 
  gjorde 
  de 
  iaktta- 
  

   gelser, 
  till 
  hvilka 
  jag 
  här 
  hufvudsakligen 
  refererar. 
  

  

  Bd 
  I/f. 
  

  

  