﻿116 
  KJELLMAN, 
  NORRA 
  I 
  SHAFVETS 
  ALGFLO 
  R 
  A. 
  

  

  nordlig 
  art 
  af 
  slägtet. 
  Då 
  jag 
  emellertid 
  känner 
  den 
  endast 
  

   ofullständigt 
  och 
  stora 
  anktoriteter 
  som 
  Areschong 
  (J. 
  G. 
  

   Ag., 
  Spec. 
  Alg. 
  2, 
  sid. 
  563) 
  och 
  Harvey 
  (Phye, 
  Brit., 
  tan. 
  222) 
  

   uppgifva, 
  att 
  C. 
  officinalis 
  uppträder 
  under 
  en 
  mängd 
  olika 
  

   former, 
  är 
  måhända 
  den, 
  som 
  jag 
  kallat 
  /. 
  robusta 
  och 
  icke 
  

   funnit 
  igenkänneligt 
  beskrifven 
  i 
  literaturen, 
  endast 
  en 
  form 
  

   af 
  den 
  vanliga, 
  nordiska 
  CoraUina-Sirten. 
  Vid 
  Sveriges 
  kuster 
  

   har 
  jag 
  icke 
  sett 
  den. 
  

  

  Lef 
  nåds 
  förhållanden. 
  Fäst 
  på 
  sten, 
  klippor 
  eller 
  mera 
  säl- 
  

   lan 
  på 
  alger 
  t. 
  ex. 
  Laminaria-snter 
  förekommer 
  arten 
  mest 
  i 
  

   klipphålor 
  inom. 
  litoralregionen 
  eller 
  vid 
  nedre 
  vattenmärket, 
  

   stundom 
  på 
  1 
  — 
  2, 
  sällan 
  flere, 
  famnars 
  djup. 
  Den 
  växer 
  i 
  all- 
  

   mänhet 
  spridd 
  eller 
  i 
  små 
  slutna 
  grupper 
  och 
  föredrar 
  skyd- 
  

   dade 
  ställen. 
  Af 
  formen 
  gracilis 
  har 
  jag 
  funnit 
  exemplar 
  med 
  

   tetrasporangier 
  i 
  slutet 
  af 
  augusti. 
  

  

  Utbredning. 
  Den 
  tillhör 
  egentligen 
  Ishafvets 
  atlantiska 
  

   florområde, 
  men 
  är 
  också 
  känd 
  från 
  Hvita 
  hafvet 
  och 
  vestra 
  

   delen 
  af 
  Murmanska 
  hafvet. 
  Dess 
  nordligaste 
  förekomstort 
  

   är 
  Gjesvser 
  nära 
  Nordkap 
  Lat. 
  N. 
  ungefär 
  71°. 
  Sitt 
  ma- 
  

   ximum 
  af 
  individmängd 
  når 
  den 
  i 
  södra 
  delen 
  af 
  Norska 
  polar- 
  

   hafvet. 
  I 
  111. 
  Alg., 
  sid. 
  II, 
  uppgifves 
  arten 
  såsom 
  funnen 
  vid 
  

   Noyaja 
  Semlja 
  af 
  K. 
  v. 
  Baer. 
  Sielf 
  såg 
  jag 
  den 
  icke 
  derstädes 
  

   och 
  då 
  växten 
  redan 
  är 
  sällsynt 
  i 
  Hvita 
  hafvet 
  och 
  Gobi, 
  som 
  

   granskat 
  de 
  ryska 
  arktiska 
  algsamlingarna, 
  icke 
  omnämner 
  

   den 
  från 
  ifrågavarande 
  trakt, 
  torde 
  man 
  kunna 
  antaga, 
  att 
  

   denna 
  uppgift 
  tillkommit 
  genom 
  något 
  misstag. 
  Areschoug 
  

   anger 
  (J. 
  G. 
  Ag., 
  Spec. 
  Alg. 
  2, 
  sid. 
  563) 
  helt 
  allmänt 
  arten 
  

   såsom 
  förekommande 
  »ad 
  öras 
  maris 
  glacialis 
  cum 
  lapponicas 
  

   tum 
  sibiricas.» 
  Det 
  sistnämnda 
  området 
  bör 
  helt 
  visst 
  ute- 
  

   slutas. 
  Efter 
  Sibiriens 
  kust 
  såg 
  jag 
  ej 
  ett 
  spår 
  af 
  den. 
  Några 
  

   säkra 
  uppgifter 
  om 
  artens 
  förekomst 
  annorstädes 
  i 
  Ishafvet 
  

   föreligga 
  icke. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet 
  : 
  Nordlanden, 
  /. 
  typica, 
  allmän 
  

   och 
  ymnig; 
  Finmarken 
  lokal 
  och 
  sparsam 
  vid 
  Oxfj 
  ord 
  (/. 
  robu- 
  

   sta), 
  Maasö 
  och 
  Gjesvaar 
  (/. 
  flexilis), 
  Mageröns 
  sydkust 
  (/. 
  typica). 
  

  

  Hvita 
  hafvet 
  antagligen 
  sällsynt 
  och 
  sparsam. 
  

  

  Murmanska 
  hafvet 
  vid 
  Cisuralska 
  Samojedlandets 
  kust 
  (/. 
  

   flexilis?) 
  1 
  

  

  Gen. 
  Lithothamnion 
  Phil. 
  

  

  Wiegm. 
  Arch. 
  1. 
  p. 
  387. 
  

  

  1 
  För 
  närmare 
  kännedom 
  om 
  utbredningen 
  hänvisas 
  här 
  liksom 
  i 
  det 
  

   följande 
  till 
  de 
  i 
  synonymlistan 
  under 
  arten 
  anförda 
  författarnes 
  arbeten. 
  

  

  