﻿VEG 
  A-EXPEDITION 
  ENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ABB 
  ET 
  EN. 
  117 
  

  

  LlTHOTHAMNION 
  SORIFERUM 
  nob. 
  

  

  L. 
  fronde 
  pilam 
  in 
  fundo 
  liberam 
  jacentem, 
  sphsericam 
  vel 
  subsph£eri- 
  

   cam, 
  diametro 
  usque 
  8 
  cm., 
  colore 
  roseo-purpuream 
  formante, 
  decomposito- 
  

   sabdichotome 
  ramosissima; 
  ramis 
  e 
  centro 
  solido, 
  exiguo, 
  undique 
  egredien- 
  

   tibus, 
  vel 
  omnino 
  liberis 
  vel 
  in 
  planta 
  adulta 
  inferne 
  plus 
  minus 
  coalitis, 
  

   teretibus 
  vel 
  subcompressis, 
  lsevibus, 
  extremis 
  elongatis, 
  sequalibus 
  vel 
  api- 
  

   cem 
  versus 
  subattenuatis, 
  apicibus 
  rotundatis; 
  conceptaculis 
  sporangiferis 
  

   superficialibus, 
  numquam 
  innatis, 
  minutis, 
  convexiusculis 
  at 
  parum 
  promi- 
  

   nentibus, 
  infra 
  apices 
  ramulorum 
  regiones 
  fere 
  definitas 
  occupantibus, 
  per- 
  

   paucis 
  vel 
  numerosis; 
  sporaugiis 
  quaternas 
  sporas 
  foventibus, 
  95 
  ;>. 
  longis, 
  

   20 
  ,«. 
  crassis. 
  Tab. 
  1. 
  

  

  Syn. 
  Lithothamnion 
  fasciculatum 
  Kleen, 
  Nordl. 
  Alg. 
  p. 
  11. 
  

  

  ArtbesJcrifning. 
  Yttre 
  form. 
  Växten 
  bildar 
  temligen 
  regel- 
  

   bundet 
  klotformiga 
  bollar, 
  som 
  nå 
  en 
  diameter 
  af 
  ända 
  till 
  8 
  cm. 
  

   och 
  bafva 
  en 
  stark, 
  mellan 
  purpur- 
  och 
  rosenrödt 
  stående 
  

   färg. 
  Jag 
  har 
  undersökt 
  en 
  stor 
  mängd 
  exemplar, 
  men 
  icke 
  

   funnit 
  något, 
  som 
  utbildat 
  sig 
  på 
  eller 
  omkring 
  en 
  sten 
  eller 
  

   något 
  annat 
  hårdt 
  föremål. 
  Den 
  fasta 
  centrala 
  delen 
  är 
  såväl 
  

   hos 
  unga 
  (tafl. 
  1, 
  fig. 
  1, 
  2, 
  3, 
  5) 
  som 
  hos 
  äldre, 
  fullvuxna 
  (fig. 
  4) 
  

   individ 
  obetydlig, 
  visande, 
  att 
  en 
  förgrening 
  strax 
  i 
  växtens 
  

   tidigaste 
  utvecklingsskede 
  inträder. 
  Bålen 
  är 
  upprepadt 
  sub- 
  

   dichotomt 
  grenig, 
  med 
  axlar 
  af 
  åtminstone 
  tre 
  ordningar. 
  De 
  

   från 
  bålens 
  centrum 
  åt 
  alla 
  håll 
  utgående 
  grensystemen 
  

   kunna 
  till 
  hela 
  sin 
  längd 
  följas, 
  ehuru 
  de 
  dock 
  inåt 
  äro 
  mer 
  

   eller 
  mindre 
  sammansmälta, 
  hvilken 
  sammansmältning 
  upp- 
  

   kommit 
  under 
  tillväxten. 
  Grensystemen, 
  af 
  hvilka 
  fig. 
  6 
  — 
  10 
  

   visa 
  några 
  olika 
  slag, 
  äro 
  än 
  plattade 
  med 
  nästan 
  handlikt 
  

   utgående 
  smågrenar, 
  än 
  omvändt 
  pyramidformiga, 
  hos 
  större 
  

   exemplar 
  omkring 
  2 
  — 
  3 
  cm. 
  långa. 
  Hos 
  typiskt 
  utvecklade 
  

   exemplar 
  äro 
  grenarna 
  uppräta, 
  jemntoppade, 
  raka, 
  hos 
  andra 
  

   utspärrade, 
  mer 
  eller 
  mindre 
  krökta, 
  de 
  af 
  sista 
  ordningen 
  

   5 
  — 
  10 
  mm. 
  långa, 
  trind-a 
  eller 
  något 
  sammantryckta, 
  antin- 
  

   gen 
  jemn 
  tjocka, 
  afsm 
  alnande 
  eller 
  svagt 
  förtjockade 
  mot 
  spet- 
  

   sen, 
  med 
  ändarna 
  afrundade, 
  1,5 
  — 
  2,5 
  mm. 
  i 
  diameter. 
  

  

  Bålens 
  bygnad. 
  På 
  brottytan 
  af 
  en 
  gren 
  visar 
  sig 
  alltid 
  

   ett 
  fastare 
  centralt 
  parti 
  af 
  större 
  eller 
  mindre 
  omkrets. 
  På 
  

   ett 
  genom 
  slipning 
  vunnet 
  genomsigtigt 
  tvärsnitt 
  visar 
  sig 
  

   detta 
  centralparti 
  utgöras 
  af 
  en 
  mycket 
  tät 
  väfnad 
  af 
  kan- 
  

   tiga, 
  isodiametriska 
  celler 
  med 
  mycket 
  små 
  cellrum 
  och 
  myc- 
  

   ket 
  tjocka, 
  dubbelkonturerade 
  väggar; 
  (fig. 
  12 
  och 
  15). 
  Detta 
  

   omgifves 
  af 
  talrika, 
  temligen 
  regelbundet 
  koncentriska, 
  mot 
  

   hvarandra 
  tydligt 
  begränsade 
  lager, 
  liknande 
  årsringarna 
  i 
  en 
  

   dikotyledonstam, 
  hvilka 
  på 
  tvärsnittet 
  visa 
  sig 
  hvardera 
  bil- 
  

   dade 
  af 
  jemförelsevis 
  storrummiga, 
  i 
  temligen 
  regelbundna 
  kon- 
  

  

  