﻿VEGA- 
  EXPEDITION 
  ENS 
  VETENSKAPLIGA 
  AP, 
  BETEN. 
  121 
  

  

  Lithotha.mnion 
  x\lcicorne 
  nob. 
  

  

  L. 
  fronde 
  initio 
  affixa, 
  demum 
  libera 
  in 
  fundo 
  jacente, 
  flavescente, 
  api- 
  

   cibus 
  pulchre 
  roseis, 
  4 
  — 
  5 
  cm. 
  älta, 
  decomposito-subpalmatim-ramosa; 
  ramis 
  

   ex 
  axi 
  primario 
  brevissimo 
  flabellatim 
  egredientibus, 
  vel 
  omnino 
  liberis 
  vel 
  

   in 
  planta 
  provectiore 
  setate 
  plus 
  minus 
  coalitis, 
  subcompressis, 
  lsevibus, 
  ex- 
  

   tremis 
  brevioribus, 
  cylindricis 
  vel 
  compressis, 
  apicibus 
  rotundatis; 
  concep- 
  

   taculis 
  sporangiferis 
  superficialibus, 
  numquam 
  innatis, 
  planato-hemisphsericis, 
  

   sat 
  magnis, 
  infra 
  apices 
  ramulorum 
  sparsis, 
  coneeptacuJis 
  sporocarpiferis, 
  

   elevatis, 
  conicis, 
  acutis, 
  apice 
  perforatis 
  intermixtis. 
  Sporangiis 
  quaternas 
  

   sporas 
  foventibus, 
  250 
  p. 
  longis, 
  100 
  ,«. 
  crassis. 
  Tab. 
  5, 
  fig. 
  1—8. 
  

  

  Artbeshrifning 
  . 
  Växtens 
  yttre 
  form. 
  Vidvuxna 
  exemplar 
  

   af 
  arten 
  har 
  jag 
  ej 
  sett, 
  men 
  de, 
  hvilka 
  jag 
  äger 
  till 
  mitt 
  för- 
  

   fogande 
  och 
  för 
  hvilka 
  jag 
  har 
  herr 
  M. 
  Foslie's 
  tillmötes- 
  

   gående 
  att 
  tacka, 
  visa 
  tydligen, 
  att 
  växten 
  till 
  en 
  början 
  sitter 
  

   vidvnxen 
  något 
  hårdare 
  föremål, 
  ehuru 
  den 
  sedan, 
  åtminstone 
  

   i 
  vissa 
  fall, 
  löser 
  sig 
  från 
  detta 
  och 
  ligger 
  lös 
  på 
  bottnen. 
  I 
  

   bålen 
  finnes 
  en 
  kort, 
  antingen 
  plattad 
  och 
  upptill 
  utbredd 
  eller 
  

   ytterst 
  kort, 
  nästan 
  trind 
  hufvudstam, 
  från 
  hvilken 
  utgå 
  upp- 
  

   repadt 
  handlikt 
  greniga, 
  nästan 
  i 
  ett 
  plan 
  solfjäderformigt 
  ut- 
  

   bredda 
  grensystem. 
  Afven 
  dessa 
  å 
  sin 
  sida 
  ligga 
  i 
  samma 
  

   hufvudplan, 
  i 
  följd 
  hvaraf 
  växten 
  får 
  utseendet 
  af 
  en 
  låg, 
  platt 
  

   buske. 
  Grensystemen 
  innefatta 
  axlar 
  af 
  åtminstone 
  4 
  ordnin- 
  

   gar, 
  hvilka 
  alla 
  utom 
  de 
  yttersta 
  nedtill 
  äro 
  nästan 
  trinda, 
  

   upptill 
  åter 
  vid 
  förgreningspunkten 
  starkt 
  triangelformigt 
  ut- 
  

   bredda 
  (fig. 
  1). 
  Förgreningssystemen 
  äro 
  än, 
  såsom 
  den 
  cite- 
  

   rade 
  figuren 
  anger, 
  sinsemellan 
  nästan 
  fria 
  än 
  hos 
  äldre 
  exem- 
  

   plar 
  mer 
  eller 
  mindre 
  sammansmälta 
  med 
  hvarandra. 
  Det 
  

   händer 
  också, 
  att 
  grensystem 
  tillhörande 
  olika 
  bredvid 
  hvar- 
  

   andra 
  växande 
  individ 
  sammansmälta 
  med 
  hvarandra. 
  Gren- 
  

   spetsarna 
  äro, 
  så 
  framt 
  de 
  icke 
  förbereda 
  sig 
  till 
  delning, 
  knap- 
  

   past 
  förtjockade, 
  afrundade, 
  eller 
  nästan 
  tvärhuggna. 
  

  

  Bålens 
  bygnad. 
  Häri 
  öfverensstämmer 
  denna 
  växt 
  så 
  

   nära 
  med 
  L. 
  soriferum, 
  att 
  jag 
  icke 
  behöfver 
  ingå 
  på 
  någon 
  

   utförligare 
  beskrifning. 
  De 
  lemnade 
  figurerna 
  (3, 
  4, 
  5, 
  6, 
  7) 
  

   angifva 
  strukturförhållandena 
  bättre 
  än 
  ord 
  och 
  jemföras 
  

   de 
  med 
  motsvarande 
  figurer 
  af 
  L. 
  soriferum, 
  framgår 
  överens- 
  

   stämmelsen 
  lätt 
  mellan 
  dessa 
  båda 
  arter 
  härutinnan. 
  Över- 
  

   ensstämmelsen 
  sträcker 
  sig 
  äfven 
  till 
  cellernas 
  storlek. 
  I 
  de 
  

   skålformiga 
  väfnadslagren 
  på 
  ett 
  mediant 
  slipsnitt 
  äro 
  cellerna 
  

   6—10 
  fi. 
  tjocka 
  och 
  på 
  sin 
  höjd 
  20 
  p.. 
  långa. 
  

  

  Fortplantningsorgan. 
  Sporocarpie- 
  och 
  sporangie-konceptak- 
  

   ler 
  finnas 
  på 
  samma 
  individ 
  och 
  på 
  samma 
  gren. 
  De 
  upp- 
  

   träda 
  glest 
  spridda 
  i 
  och 
  under 
  grenspetsarna 
  (fig. 
  2). 
  Till 
  

  

  