﻿VEGA-EXPEDITIOKEKS 
  VETENSKAPLIGA 
  AEBETEK. 
  129 
  

  

  struktur 
  föröfrigt 
  kommer 
  den 
  dock 
  närmare 
  L. 
  soriferum 
  och 
  

   de 
  denna 
  liknande 
  arterna. 
  Från 
  L. 
  glaäale 
  skiljer 
  den 
  sig 
  

   utom 
  i 
  struktur 
  genom 
  utskottens 
  mindre 
  tjocklek 
  och 
  mera 
  

   cylindriska 
  form 
  samt 
  genom 
  sina 
  4-sporiga 
  sporangier. 
  Med 
  

   L. 
  soriferum 
  eller 
  L. 
  Ungeri 
  kan 
  den 
  icke 
  förblandas. 
  Yttre 
  

   formen 
  är 
  olika 
  och 
  sporangierna 
  öfver 
  växas. 
  Namnet 
  skall 
  

   uttrycka, 
  att 
  den 
  i 
  karakterer 
  står 
  emellan 
  L. 
  glaäale 
  och 
  L. 
  

   soriferum 
  samt 
  de 
  med 
  denna 
  närmast 
  beslägtade 
  arterna. 
  

  

  Lefnadsförhållanden. 
  De 
  exemplar, 
  jag 
  sjelf 
  insamlat, 
  äro 
  

   tagna 
  på 
  5—10 
  famnars 
  djup 
  stenbotten, 
  på 
  en 
  plats 
  med 
  tem- 
  

   ligen 
  skyddadt 
  läge. 
  Här 
  uppträdde 
  den 
  i 
  spridda 
  individ. 
  

   I 
  juni 
  månad 
  bär 
  den 
  vid 
  Norges 
  kust 
  mogna 
  tetrasporangier. 
  

  

  Utbredning. 
  Hittills 
  endast 
  känd 
  från 
  polarhafvets 
  atlan- 
  

   tiska 
  område. 
  Dess 
  nordligaste 
  fyndort 
  är 
  Karlsö 
  under 
  70:de 
  

   breddgraden. 
  

  

  Fyndorter. 
  NorsJca 
  polarhafvet 
  : 
  Tromsö 
  amt 
  t. 
  ex. 
  vid 
  Tromsö 
  

   (F 
  os 
  lie) 
  och 
  Karlsö; 
  Finmarken, 
  vid 
  Vadsö 
  (Foslie). 
  

  

  LlTHOTHAMNION 
  FLAVESCENS 
  nob. 
  

  

  L. 
  fronde 
  crustacea, 
  arcte 
  adnata; 
  crusta 
  tenuiore, 
  vix 
  1 
  mm. 
  crassa, 
  e 
  

   roseo 
  flavescente. 
  scabriuscula, 
  limbo 
  laevi, 
  subiiitido, 
  obsolete 
  concentrice 
  

   striato, 
  margine 
  subundulato, 
  e 
  cellulis 
  majoribus 
  formata; 
  conceptaculis 
  

   sporocarpiferis 
  et 
  sporangiferis 
  in 
  eodem 
  specimine 
  sparsis, 
  illis 
  depresso- 
  

   conicis, 
  apice 
  perforatis, 
  his 
  demum 
  innatis, 
  creberrimis, 
  magnis, 
  diametro 
  700 
  

   [(,, 
  hemisphgericis, 
  prominentibus 
  ; 
  sporangiis 
  quaternas 
  sporas 
  foventibus, 
  

   sporis 
  maturis, 
  190—220 
  ». 
  longis, 
  50 
  — 
  100 
  (i. 
  crassis. 
  Tab. 
  6, 
  fig. 
  1 
  — 
  7. 
  

  

  Artbeshrifning. 
  Yttre 
  form. 
  Växten 
  utbreder 
  sig 
  krustfor- 
  

   migt 
  på 
  andra 
  Lithothamnier 
  t. 
  ex. 
  L. 
  glaäale, 
  L. 
  compactum 
  och 
  

   på 
  skal 
  af 
  Balanider. 
  Krustan 
  är 
  hårdt 
  tryckt 
  till 
  under- 
  

   laget 
  och 
  lossnar 
  icke 
  från 
  detta, 
  tunn, 
  knappt 
  1 
  mm. 
  tjock, 
  

   äldre 
  alltid 
  till 
  största 
  delen 
  af 
  sin 
  yta 
  ojemn, 
  småknottrig 
  

   och 
  småfjällig. 
  Ytans 
  större 
  eller 
  mindre 
  ojemnhet 
  är 
  för- 
  

   öfrigt 
  beroende 
  af 
  underlaget, 
  efter 
  hvilket 
  den 
  tätt 
  smyger 
  

   sig. 
  Brämet 
  är 
  emellertid 
  slätt, 
  svagt 
  glänsande, 
  med 
  få 
  otyd- 
  

   liga, 
  koncentriska 
  strimmor; 
  kanten 
  ojemn, 
  grundt 
  vågig. 
  Så- 
  

   som 
  yngre 
  har 
  krustan 
  en 
  svag 
  rosenröd 
  färg, 
  hvilken 
  seder- 
  

   mera 
  öfvergår 
  i 
  blekt 
  brungult, 
  hvilken 
  färg 
  tilltar, 
  då 
  växten 
  

   dör, 
  och 
  i 
  synnerhet 
  starkt 
  framträder 
  i 
  brottet 
  (fig. 
  1). 
  

  

  Bedens 
  bygnad. 
  Bålens 
  undre 
  koaxila 
  system 
  är 
  svagt 
  ut- 
  

   veckladt, 
  dess 
  antikliner 
  långsamt 
  konvergerande 
  mot 
  matrix. 
  

   På 
  bålstycken, 
  som 
  äga 
  en 
  tjocklek 
  af 
  0,3 
  mm., 
  utgör 
  detta 
  

   omkring 
  25 
  p. 
  Cellerna 
  äro 
  långsträckta, 
  omkring 
  dubbelt 
  så 
  

   långa 
  som 
  breda, 
  i 
  radialsnitt 
  rektangulära 
  eller 
  romboidiska 
  

  

  9 
  

  

  