﻿130 
  KJELLMAN, 
  NORRA 
  ISI1AFVETS 
  ALGFLORA. 
  

  

  (fig. 
  3 
  — 
  4). 
  I 
  bålens 
  öfre 
  förtjockningslager 
  äro 
  cellerna 
  i 
  radial- 
  

   snitt 
  fyrkantiga, 
  qvadratiska 
  eller 
  rektangulära 
  och 
  då 
  med 
  

   längdaxeln 
  än 
  i 
  radiens 
  än 
  i 
  tangentens 
  riktning. 
  Det 
  senare 
  

   gäller 
  isynnerhet 
  de 
  yttersta 
  cellerna. 
  Deras 
  tjocklek 
  uppgår 
  

   till 
  10 
  — 
  13 
  (i. 
  ; 
  längden 
  öfverstiger 
  icke 
  15 
  /j.. 
  Cellrummen 
  äro 
  

   afrundade, 
  väggarna 
  omkring 
  2,5 
  fi. 
  tjocka. 
  Ytcellerna 
  äro 
  i 
  

   tangential 
  riktning 
  nära 
  isodiametriska 
  med 
  rundade 
  eller 
  

   rundadt 
  kantiga 
  cellrum 
  med 
  en 
  diameter 
  af 
  5 
  — 
  8 
  ju. 
  ; 
  mellan- 
  

   väggens 
  tjocklek 
  uppgår 
  till 
  4 
  — 
  5 
  /i. 
  (fig. 
  5). 
  

  

  Fortplantning 
  sorg 
  an. 
  Sporocarpie- 
  och 
  sporangiekonceptak- 
  

   ler 
  finnas 
  på 
  samma 
  individ. 
  De 
  förra 
  äro 
  kägelformiga, 
  låga, 
  

   i 
  spetsen 
  med 
  en 
  kanal, 
  vid 
  basen 
  nästan 
  lika 
  vida 
  som 
  spor- 
  

   angiekonceptaklerna. 
  Deras 
  öfver 
  bålens 
  yta 
  upphöjda 
  del 
  

   löser 
  sig 
  lätt 
  och 
  affaller 
  slutligen, 
  hvarefter 
  ett 
  skålformigt 
  

   ärr 
  med 
  något 
  upphöjda 
  kanter 
  visar 
  sig 
  på 
  bålens 
  } 
  r 
  ta. 
  Så 
  

   småningom 
  fy 
  lies 
  fördjupningen 
  med 
  nybildad 
  väfnad 
  och 
  

   ärret 
  utplånas. 
  Dessa 
  lokala 
  nybildningar 
  bidraga 
  till 
  bålens 
  

   ojemnhet. 
  Sporocarpiekonceptakler 
  har 
  jag 
  aldrig 
  sett 
  med 
  

   tydliga 
  sporer. 
  Sporocarpiebädden 
  är 
  plan 
  och 
  periferiskt 
  på 
  

   denna 
  utvecklas 
  de 
  sporigena 
  cellraderna. 
  

  

  Sporangiekonceptaklerna 
  blifva 
  slutligen 
  insänkta. 
  De 
  

   äro 
  talrika, 
  strödda, 
  stora, 
  omkring 
  700 
  ti. 
  i 
  diameter, 
  starkt 
  

   halfklotformigt 
  upphöjda. 
  Taket, 
  hvars 
  tjocklek 
  vid 
  sporan- 
  

   giernas 
  mognad 
  uppgår 
  till 
  125 
  ja., 
  är 
  genomdraget 
  af 
  talrika, 
  

   80 
  — 
  90, 
  i 
  genomskärning 
  sexkantiga 
  kanaler, 
  hvilkas 
  mynning 
  

   är 
  omgifven 
  af 
  en 
  krans 
  af 
  celler, 
  som 
  äro 
  till 
  form 
  och 
  stor- 
  

   lek 
  olika 
  de 
  öfriga 
  ytcellerna 
  (fig. 
  2, 
  3, 
  6). 
  Sporangierna 
  äro 
  

   4-sporiga, 
  cylindriska, 
  cylindriskt 
  spolformiga 
  eller 
  svagt 
  klubb- 
  

   lika, 
  stora, 
  190—220 
  a. 
  långa, 
  50—100 
  //. 
  tjocka 
  (fig. 
  7). 
  

  

  Artens 
  förhållande 
  till 
  andra 
  arter. 
  I 
  sterilt 
  tillstånd 
  och 
  

   ytligt 
  betraktad 
  kan 
  denna 
  art 
  lätt 
  förvexlas 
  med 
  andra 
  krust- 
  

   formiga 
  Lithothamnier. 
  Den 
  är 
  dock 
  skarpt 
  skild 
  från 
  dessa 
  

   genom 
  sina 
  stora, 
  starkt 
  utstående 
  sporangiekonceptakler 
  och 
  

   sin 
  grofva 
  struktur. 
  

  

  Lefnadsförhållanden. 
  Växer 
  tillsammans 
  med 
  andra 
  Litho- 
  

   thamnier 
  på 
  5—15 
  famnars 
  sten- 
  och 
  grusbotten 
  så 
  väl 
  på 
  öp- 
  

   pen 
  kust 
  som 
  på 
  skyddade 
  ställen. 
  Den 
  lefver 
  spridd. 
  I 
  

   juni 
  månad 
  bär 
  den 
  mogna 
  sporangier 
  såväl 
  vid 
  Norges 
  

   kust, 
  vid 
  månadens 
  början, 
  som 
  vid 
  No 
  vaja 
  Seinljas 
  vest- 
  

   kust, 
  i 
  slutet 
  af 
  månaden. 
  Carposporbildningen 
  synes 
  inträda 
  

   tidigare. 
  

  

  Utbredning. 
  Växten 
  tillhör 
  polarhafvets 
  både 
  atlantiska 
  

   och 
  arktiska 
  område. 
  Dess 
  nordligaste 
  förekomstort 
  är 
  Kar- 
  

  

  