﻿VEG 
  A-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  135 
  

  

  tillgång 
  till 
  originalexemplar 
  omöjligt 
  att 
  afgöra, 
  hvad 
  en 
  

   författare 
  menat 
  med 
  en 
  växt, 
  som 
  han 
  kallat 
  L. 
  polymorphum. 
  

   Exemplar 
  af 
  den 
  för 
  Amerikanska 
  Ishafvet 
  uppgifna 
  så 
  be- 
  

   nämnda 
  växten 
  hafva 
  icke 
  stått 
  mig 
  till 
  buds 
  och 
  det 
  är 
  der 
  

   för 
  med 
  tvekan 
  jag 
  hänför 
  den 
  till 
  den 
  art, 
  som 
  jag 
  här 
  upp- 
  

   fattar 
  såsom 
  L. 
  polymorphum. 
  Samma 
  gäller 
  också 
  i 
  viss 
  mån 
  

   om 
  den 
  af 
  Croall 
  i 
  Florula 
  Discoana 
  under 
  namn 
  Mélobesia 
  

   polymorpha 
  omnämnda 
  Corallineen. 
  Men 
  då 
  jag 
  genom 
  under- 
  

   sökning 
  af 
  de 
  från 
  Grönlands 
  vestkust 
  af 
  Th. 
  M. 
  Fries 
  hem- 
  

   bragta 
  samlingarna 
  af 
  Corallineer 
  kunnat 
  öfvertyga 
  mig 
  om, 
  

   att 
  L. 
  polymorphum 
  verkligen 
  finnes 
  i 
  Baffinsbay, 
  är 
  det 
  väl 
  

   möjligt, 
  att 
  Croall 
  s 
  bestämning 
  är 
  fullt 
  riktig. 
  Areschoug, 
  

   anf. 
  st., 
  uppger, 
  ehuru 
  med 
  reservation, 
  L. 
  polymorphum 
  från 
  

   Spetsbergen. 
  Det 
  kan 
  visserligen 
  hända, 
  att 
  den 
  också 
  före- 
  

   kommer 
  här. 
  Då 
  jag 
  emellertid 
  ej 
  sjelf 
  sett 
  den 
  här 
  och 
  den 
  

   icke 
  fans 
  bland 
  de 
  stora 
  samlingar 
  af 
  Lithothamnier, 
  jag 
  en 
  

   gång 
  hopbragte 
  derstädes, 
  och 
  då 
  dessutom 
  L. 
  glaciale 
  i 
  vissa 
  

   utvecklingsstadier 
  kan 
  hafva 
  mycken 
  yttre 
  likhet 
  med 
  L. 
  poly- 
  

   morphum, 
  anser 
  jag 
  mig 
  tillsvidare 
  berättigad 
  att 
  utesluta 
  den 
  

   från 
  Spetsbergens 
  flora. 
  Den 
  Lithothamnion 
  polymorphum, 
  som 
  

   jag 
  sjelf 
  uppgifvit 
  för 
  Murmanska 
  och 
  Kariska 
  hafven, 
  tillhör, 
  

   såsom 
  jag 
  redan 
  förut 
  angifvit, 
  andra 
  arter. 
  

  

  Lefnadsförhållanden. 
  Växten 
  är 
  egentligen 
  en 
  litoralalg, 
  

   som 
  mest 
  håller 
  sig 
  i 
  klipphålor 
  i 
  litoralregionens 
  nedre 
  del. 
  

   Den 
  går 
  dock 
  äfven 
  ned 
  i 
  sublitoralregionen 
  och 
  träffas 
  t. 
  o. 
  m. 
  

   på 
  så 
  betydligt 
  djup 
  som 
  10—15 
  famnar. 
  Den 
  trifves 
  så 
  väl 
  

   på 
  öppen 
  som 
  skyddad 
  kust 
  och 
  är 
  sällskaplig, 
  ehuru 
  den 
  i 
  

   norden 
  ej 
  förekommer 
  i 
  några 
  synnerligen 
  stora 
  individmas- 
  

   sor 
  på 
  samma 
  ställe. 
  Jag 
  känner 
  från 
  polarhafvet 
  endast 
  ste- 
  

   rila 
  exemplar. 
  

  

  Utbredning. 
  Arten 
  förekommer 
  med 
  säkerhet 
  i 
  polarhaf- 
  

   vets 
  såväl 
  atlantiska 
  som 
  arktiska 
  område, 
  ehuru 
  det 
  är 
  vida 
  

   sträckor 
  af 
  detta 
  senare, 
  der 
  den 
  synes 
  ersättas 
  af 
  andra 
  arter. 
  

   Sitt 
  maximum 
  af 
  individmängd 
  har 
  den 
  antagligen 
  inom 
  det 
  

   atlantiska 
  området. 
  Hur 
  långt 
  mot 
  norr 
  den 
  går 
  i 
  Baffinsbay 
  

   är 
  icke 
  utredt. 
  Dess 
  hittills 
  med 
  säkerhet 
  kända 
  nordligaste 
  

   fyndort 
  är 
  derför 
  GjesvaBr, 
  ungefär 
  Lat. 
  N. 
  71°. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet: 
  allmän 
  och 
  temligen 
  ymnig 
  

   såväl 
  i 
  söder 
  vid 
  Nordlanden 
  som 
  i 
  norr 
  inom 
  Tromsö 
  och 
  

   Finmarkens 
  amt 
  såsom 
  vid 
  staden 
  Tromsö, 
  vid 
  Karlsö, 
  Maasö, 
  

   Gjesvser, 
  Mageröns 
  sydkust 
  (ipse), 
  Ingo 
  Honningsvaag 
  och 
  

   Berlevaag 
  (F 
  os 
  lie). 
  

  

  Sibiriska 
  Ishafvet: 
  Pitlekaj, 
  sparsam, 
  lokal. 
  

  

  