﻿FEGJ-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  149 
  

  

  De 
  hufvud 
  former, 
  jag 
  sökt 
  urskilja, 
  äro 
  icke 
  fristående 
  utan 
  

   sammanbindas 
  genom 
  mer 
  eller 
  mindre 
  talrika 
  mellanformer 
  

   med 
  h 
  varandra. 
  Mest 
  afvika 
  från 
  den 
  typiska 
  formen 
  de 
  båda, 
  

   hvilka 
  jag 
  benämnt 
  f. 
  flagellaris 
  och 
  f. 
  tenuissima 
  fi 
  glacialis. 
  Den 
  

   förra 
  af 
  dessa 
  har 
  jag 
  icke 
  förut 
  kunnat 
  inrangera 
  utan 
  i 
  min 
  

   framställning 
  af 
  Spetsbergens 
  hafsalger 
  upptagit 
  den 
  såsom 
  en 
  

   alg 
  incertce 
  seclis: 
  Jfr 
  Kjellm. 
  Spetsb. 
  Thall. 
  1, 
  sid. 
  33. 
  Sedan 
  

   jag 
  efter 
  denna 
  tid 
  lärt 
  känna 
  den 
  form, 
  h 
  vilken 
  jag 
  ofvan 
  

   kallat 
  f. 
  setacea 
  och 
  hvilken, 
  såsom 
  de 
  meddelade 
  figurerna 
  ange, 
  

   f. 
  flagellaris 
  utan 
  tvifvel 
  står 
  nära, 
  tvekar 
  jag 
  ej 
  att 
  anse 
  den 
  

   för 
  en 
  egendomligt 
  utvecklad 
  Ek. 
  lycopodioides. 
  Ty 
  att 
  f. 
  setacea 
  

   tillhör 
  Eli. 
  lycopodioides' 
  1 
  formserie, 
  det 
  visar 
  en 
  jemförelse 
  mel- 
  

   lan 
  figurerna 
  1 
  och 
  3 
  på 
  taflan 
  9. 
  

  

  Eh. 
  lycopodioides 
  f. 
  tenuissima 
  J 
  glacialis 
  har 
  jag 
  förut 
  hållit 
  

   för 
  en 
  god 
  art, 
  men, 
  sedan 
  jag 
  funnit 
  dess 
  underform 
  prolifera, 
  

   som 
  går 
  samman 
  med 
  Eli. 
  hjcopodioides 
  f. 
  typica 
  ft 
  läxa, 
  kan 
  jag 
  

   icke 
  längre 
  vidhålla 
  denna 
  åsigt. 
  Det 
  är 
  en 
  högarktisk 
  form, 
  af- 
  

   passad 
  för 
  Ishafvets 
  egendomliga 
  fysiska 
  förhållanden. 
  Om 
  f. 
  

   cladostephus 
  a 
  densa 
  har 
  jag 
  redan 
  förut, 
  Spetsb. 
  Thall. 
  1, 
  sid. 
  

   8, 
  uttalat 
  min 
  mening. 
  Denna 
  har 
  jag 
  icke 
  fått 
  skäl 
  att 
  från- 
  

   gå. 
  Men 
  senare 
  iakttagelser 
  hafva 
  öfvertygat 
  mig, 
  att 
  den 
  

   växt 
  från 
  Spetsbergen, 
  hvilken 
  jag 
  en 
  gång 
  bestämde 
  till 
  Eh. 
  

   subfusca, 
  måste 
  anses 
  vara 
  en 
  form 
  af 
  Eh. 
  lycopodioides 
  och 
  att 
  

   den 
  ansluter 
  sig 
  till 
  dess 
  f. 
  dadostephns 
  « 
  densa, 
  som 
  a 
  läxa 
  

   af 
  artens 
  typiska 
  form 
  till 
  underformen 
  fi 
  compacta. 
  

  

  Att 
  dessa 
  senare 
  äro 
  mycket 
  nära 
  beslägtade, 
  lär 
  ingen 
  be- 
  

   tvifla, 
  som 
  varit 
  i 
  tillfälle 
  att 
  se 
  en 
  större 
  mängd 
  exemplar 
  af 
  

   dem 
  båda. 
  Talrika 
  mellanformer 
  sammanbinda 
  dem. 
  En 
  va- 
  

   rietet 
  af 
  samma 
  värde 
  som 
  dessa 
  är 
  säkerligen 
  den 
  prydliga 
  

   underformen 
  ;' 
  tenera. 
  Det 
  är 
  en 
  Eh. 
  lycopodioides 
  f. 
  typica, 
  som 
  

   vuxit 
  i 
  bräckt 
  eller 
  nästan 
  sött 
  vatten. 
  

  

  Lefnadsförliallanden. 
  Att 
  en 
  växt, 
  som 
  uppträder 
  under 
  så 
  

   många 
  skepnader, 
  också 
  i 
  sitt 
  lefnadssätt 
  skall 
  visa 
  många 
  

   olikheter 
  är 
  att 
  a 
  priori 
  antaga. 
  Så 
  är 
  också 
  fallet, 
  men 
  märk- 
  

   ligt 
  är, 
  att 
  åtminstone 
  en 
  form, 
  ehuru 
  utsatt 
  för 
  mycket 
  

   olikartade 
  yttre 
  förhållanden, 
  dock 
  i 
  märkvärdig 
  grad 
  bibehål- 
  

   ler 
  sitt 
  karakteristiska 
  utseende.' 
  Jag 
  har 
  redan 
  angifvit, 
  att 
  

   detta 
  gäller 
  om 
  f. 
  typica 
  « 
  congesta. 
  Det 
  gifves 
  exemplar 
  af 
  

   denna 
  vuxna 
  inom 
  den 
  sublitorala 
  regionen 
  vid 
  Xovaja 
  Seml- 
  

   jas 
  vestkust, 
  som 
  icke 
  kunna 
  skiljas 
  från 
  exemplar 
  vuxna 
  på 
  

   de 
  under 
  ebb 
  blottade 
  klipporna 
  vid 
  Xorges 
  kust. 
  Anmärk- 
  

   ningsvärdt 
  är 
  också, 
  att 
  denna 
  form 
  och 
  den 
  denna 
  myc- 
  

   ket 
  nära 
  stående 
  Bh. 
  lycopodioides 
  f. 
  cladostephus 
  a 
  densa 
  ofta 
  

  

  