﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  163 
  

  

  f. 
  protensa 
  J. 
  G. 
  A 
  g. 
  

  

  Spec. 
  Alg. 
  2, 
  

  

  p. 
  1058. 
  

  

  (} 
  gracilis 
  

  

  nob. 
  

  

  f. 
  setacea, 
  

  

  circa 
  

  

  ramosa. 
  

  

  

  10 
  cm. 
  älta, 
  fragilis, 
  dilute 
  violacea, 
  fastigiato- 
  

  

  Syn. 
  Conferva 
  atrorubens 
  Wg. 
  Fl. 
  Lapp. 
  p. 
  511; 
  fide 
  herb. 
  

   Polysiphonia 
  nigrescens 
  Aresch. 
  Phyc. 
  Scand. 
  p. 
  271. 
  

  

  » 
  » 
  Dickie, 
  Alg. 
  Sutherl. 
  1, 
  p. 
  142. 
  

  

  ■> 
  » 
  Gobi, 
  Algenfl. 
  Weiss. 
  Meer. 
  p. 
  29. 
  

  

  » 
  » 
  Nyl. 
  et 
  Ssel. 
  Herb. 
  Fenn. 
  p. 
  74. 
  

  

  » 
  > 
  Kleen, 
  Nordl. 
  Alg. 
  p. 
  13. 
  

  

  Ehodomela 
  gracilis 
  » 
  » 
  » 
  » 
  12. 
  

  

  Anmärkning 
  vid 
  synonymiken. 
  Kleen 
  upptar 
  i 
  sitt 
  arbete 
  

   om 
  Nordlandens 
  alger 
  Ehodomela 
  gracilis, 
  funnen 
  i 
  en 
  liten 
  

   insjö 
  med 
  nästan 
  sött 
  vatten, 
  kallad 
  Kosmovandet. 
  I 
  hans 
  

   samlingar 
  finnes 
  också 
  en 
  på 
  denna 
  lokal 
  tagen 
  växt, 
  hvilken 
  

   habituelt 
  står 
  Rhoäomela 
  gracilis 
  Kutz 
  mycket 
  nära, 
  och 
  någon 
  

   annan 
  alg, 
  som 
  möjligen 
  skulle 
  kunna 
  kallas 
  Rh. 
  gracilis, 
  fin- 
  

   nes 
  icke. 
  Denna 
  växt, 
  hvilkeri 
  sålunda, 
  efter 
  allt 
  hvad 
  jag 
  

   kan 
  se, 
  är 
  just 
  den, 
  som 
  Kleen 
  menat 
  med 
  sin 
  Rh. 
  gracilis, 
  

   är 
  dock 
  icke 
  någon 
  Rhoäomela, 
  utan 
  en 
  egendomlig 
  form 
  af 
  

   Polysiphonia 
  nigrescens, 
  hvilken 
  står 
  närmast 
  J. 
  G. 
  Agardhs 
  

   f. 
  protensa, 
  ehuru 
  den 
  rätt 
  betydligt 
  afviker 
  från 
  den. 
  Jag 
  har 
  

   ofvan 
  kallat 
  den 
  Rh. 
  nigrescens 
  f. 
  protensa 
  /? 
  gracilis. 
  

  

  Lefnaäsförhållanden. 
  Artens 
  vanliga 
  form, 
  f. 
  pectinata, 
  före- 
  

   kommer 
  vid 
  Norges 
  kust 
  i 
  klipphålor 
  inom 
  den 
  litorala 
  regi- 
  

   onen, 
  i 
  Hvita 
  hafvet 
  på 
  det 
  sublitorala 
  området 
  ända 
  ned 
  till 
  

   18 
  famnars 
  djup, 
  vanligen 
  på 
  sten- 
  och 
  grusbotten. 
  Enligt 
  

   Dickie 
  skall 
  växten 
  i 
  Baffinsbay 
  vara 
  upphemtad 
  på 
  40 
  — 
  50 
  

   famnars 
  djup. 
  Jfr 
  ofvan 
  sid 
  13. 
  Den 
  trifves 
  såväl 
  på 
  öppen 
  som 
  

   skyddad 
  kust 
  och 
  växer 
  spridd. 
  Vid 
  Norges 
  kust 
  är 
  den 
  fun- 
  

   nen 
  med 
  tetrasporangier 
  i 
  juli 
  och 
  augusti, 
  i 
  Hvita 
  hafvet 
  i 
  

   midten 
  af 
  juli. 
  Formen 
  protensa 
  ft 
  gracilis 
  är, 
  såsom 
  ofvan 
  

   nämndes, 
  en 
  brackvattensform. 
  Den 
  är 
  känd 
  endast 
  i 
  sterilt 
  

   tillstånd. 
  

  

  Utbredning. 
  Arten 
  tillhör 
  visserligen 
  polarhafvets 
  såväl 
  

   atlantiska 
  som 
  arktiska 
  florområde, 
  men 
  har 
  sitt 
  maximum 
  af 
  

   freqvens 
  inom 
  det 
  förra 
  och 
  ringa 
  utbredning 
  inom 
  det 
  senare. 
  

   Den 
  är 
  säkerligen 
  en 
  söderifrån 
  i 
  det 
  egentliga 
  Ishafvet 
  in- 
  

   kommen 
  alg. 
  Dess 
  nordligaste 
  säkra 
  förekomstort 
  är 
  Ryska 
  

   Lappmarkskusten. 
  Enligt 
  Dickie 
  är 
  den 
  i 
  Baffinsbay 
  funnen 
  

   mycket 
  högre 
  mot 
  norr, 
  nämligen 
  i 
  Whale 
  Sound 
  under 
  77° 
  

   N. 
  Lat., 
  men 
  här 
  uppkastad 
  på 
  stranden. 
  Den 
  andra 
  fynd- 
  

  

  