﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  165 
  

  

  hålor, 
  som 
  under 
  ebb 
  äro 
  fylda 
  med 
  hafs 
  vatten. 
  Vid 
  No 
  vaja 
  

   Semljas 
  vestkust 
  är 
  den 
  sublitoral, 
  här 
  liksom 
  annorstädes 
  

   växande 
  spridd. 
  Kleen 
  har 
  funnit 
  den 
  med 
  sporocarpier 
  i 
  

   Nordlanden 
  under 
  slutet 
  af 
  juli 
  månad. 
  Vid 
  Novaja 
  Semlja 
  

   samlade 
  jag 
  exemplar 
  med 
  unga 
  sporocarpier 
  och 
  mogna 
  te- 
  

   trasporangier 
  under 
  samma 
  tid. 
  Vid 
  Sveriges 
  vestkust 
  synes 
  

   den 
  egentliga 
  tiden 
  för 
  propagationsorganens 
  utbildning 
  vara 
  

   vintern, 
  december 
  och 
  januari 
  månader, 
  dock 
  uppger 
  Are- 
  

   schoug, 
  att 
  han 
  här 
  funnit 
  sporocarpiebärande 
  individ 
  äfven 
  

   i 
  augusti 
  och 
  september. 
  Jfr. 
  Aresch. 
  Phyc. 
  Scand. 
  sicl. 
  309. 
  

  

  Utbredning. 
  Arten 
  är 
  känd 
  från 
  polarhafvets 
  såväl 
  atlan- 
  

   tiska 
  som 
  arktiska 
  område. 
  Inom 
  det 
  senare 
  har 
  den 
  ringa 
  

   utbredning 
  och 
  är 
  antagligen 
  en 
  söder 
  ifrån 
  invandrad 
  art. 
  

   Dess 
  nordligaste 
  fyndort 
  är 
  Matotschkin 
  Schar 
  vid 
  Novaja 
  

   Semljas 
  vestkust, 
  Lat. 
  N. 
  73° 
  15', 
  der 
  den 
  förekommer 
  under 
  

   den 
  förkrympta 
  formen 
  f. 
  fastigiata. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet 
  : 
  Nordlanden, 
  f. 
  typica, 
  allmän, 
  

   ymnig, 
  Finmarken, 
  f. 
  fastigata, 
  sparsam, 
  lokal 
  vid 
  Maasö, 
  Gjes- 
  

   vser 
  och 
  Oxfjord. 
  

  

  Murmanska 
  liafvet: 
  Cisuralska 
  Samojedlandets 
  kust, 
  vest- 
  

   kusten 
  af 
  Novaja 
  Semlja 
  och 
  Waigatsch, 
  temligen 
  allmän 
  och 
  

   ymnig. 
  

  

  Hvita 
  liafvet: 
  sparsam 
  (?). 
  

  

  Fam. 
  Wrangeliacese 
  (J. 
  G. 
  A 
  g.) 
  Han 
  ek. 
  

  

  Meeresalg. 
  p. 
  14; 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Spec. 
  Alg. 
  2, 
  p. 
  701; 
  lim. 
  mut. 
  

  

  Gen. 
  Spermothamnion 
  Aresch. 
  

   Phyc. 
  Scand. 
  p. 
  334. 
  

  

  Spermothamnion 
  Turneri 
  (Mer 
  t.) 
  Aresch. 
  

  

  1. 
  c. 
  p. 
  335. 
  Ceramium 
  Turneri 
  Mert, 
  in 
  Roth, 
  Cat. 
  Bot, 
  3, 
  p. 
  127. 
  

   Descr: 
  Spermothamnion 
  Turneri 
  Aresch. 
  1. 
  c. 
  

  

  Fig. 
  » 
  roseolum 
  Pringsh. 
  Morph. 
  Meeresalg. 
  t. 
  4 
  — 
  6. 
  

  

  Exsicc. 
  » 
  « 
  Aresch. 
  Alg. 
  Scand. 
  exsicc. 
  N:o 
  83. 
  

  

  y 
  LefnadsförhåUanden: 
  Förekommer 
  mestadels 
  inom 
  den 
  lito- 
  

   rala 
  regionen, 
  fäst 
  på 
  andra 
  alger. 
  I 
  Nordlanden 
  är 
  den 
  dock 
  

   funnen 
  äfven 
  på 
  sten. 
  I 
  polarhafvet 
  växer 
  den 
  spridd, 
  mest 
  

   på 
  öppen 
  kust 
  samt 
  bär 
  här 
  tetrasporangier 
  och 
  sporocarpier 
  

   om 
  sommaren. 
  Vid 
  Sveriges 
  vestkust 
  har 
  jag 
  funnit 
  den 
  rik- 
  

   ligt 
  tetrasporangiebärande 
  äfven 
  under 
  vintern, 
  i 
  slutet 
  af 
  

   december 
  månad. 
  

  

  