﻿166 
  KJELLMAN, 
  NORRA 
  ISHAFVETS 
  ALGFLORA. 
  

  

  Utbredning 
  : 
  Känd 
  endast 
  från 
  polarhafvets 
  atlantiska 
  flor- 
  

   område. 
  Dess 
  nordligaste 
  fyndort 
  är 
  Oxfjord 
  i 
  Finmarken 
  

   vid 
  Altenfjordens 
  mynning, 
  nngefär 
  Lat. 
  N. 
  70°. 
  Maximum 
  af 
  

   freqvens 
  har 
  den 
  i 
  Norska 
  polarhafvets 
  södra 
  del. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet 
  : 
  Nordlanden, 
  allmän 
  och 
  ym- 
  

   nig, 
  Finmarken, 
  Öxfjord, 
  lokal, 
  sällsynt. 
  

  

  Gen. 
  Chantransia 
  (DC.) 
  Fries. 
  

   Syst. 
  Veg. 
  p. 
  338; 
  DC. 
  Fl. 
  Fr. 
  2, 
  p. 
  49; 
  lim. 
  rout. 
  

  

  Chantransia 
  Effloeescens 
  (J. 
  G. 
  Ag.) 
  Kjellm. 
  

   Spetsb, 
  Thall. 
  1, 
  p. 
  4. 
  Callithamnion 
  efflorescens 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Spec. 
  Alg. 
  

   2, 
  p. 
  15. 
  

  

  f. 
  tennis 
  nob. 
  

  

  f. 
  laxe 
  csespitosa, 
  qvam 
  forma 
  typica 
  in 
  Sinu 
  Codano 
  proveniente 
  multo 
  

   tenuior 
  et 
  flaccidior 
  ; 
  articulis 
  axis 
  principalis 
  5 
  {(. 
  diametro 
  non 
  attingentibus, 
  

   (in 
  f. 
  typica 
  6 
  — 
  8 
  ^.) 
  

  

  Fig. 
  Chantransia 
  efflorescens 
  f. 
  tenuis 
  tab. 
  nostra 
  12, 
  fig. 
  1 
  — 
  2. 
  

   Exsicc. 
  Cfr. 
  Trentepohlia 
  Daviesii 
  var. 
  a 
  Aresch. 
  Alg. 
  Scand. 
  exsicc. 
  N:o 
  16. 
  

  

  Syn. 
  Chantransia 
  Daviesii 
  Gobi, 
  Algenfl. 
  Weiss. 
  Meer. 
  p. 
  50. 
  

  

  » 
  efflorescens 
  Kjellm. 
  Spetsb. 
  Thall. 
  1, 
  p. 
  14; 
  Algenv. 
  

  

  Murm. 
  Meer. 
  p. 
  14; 
  Kariska 
  hafvets 
  Algv. 
  p. 
  20. 
  

  

  Anmärkning 
  vid 
  artbestämningen. 
  Den 
  Chantransia 
  efflore- 
  

   scens, 
  hvilken 
  jag 
  träffat 
  flerestädes 
  i 
  polarhafvet, 
  afviker 
  från 
  

   den 
  vid 
  Bohusläns 
  kust 
  förekommande, 
  afAreschoug 
  på 
  anf. 
  

   st. 
  utdelade, 
  genom 
  nästan 
  dubbelt 
  större 
  finlek, 
  slankigare 
  

   växt 
  och 
  derigenom, 
  att 
  den 
  bildar 
  glesare 
  tofsar 
  än 
  denna. 
  

   Jag 
  har 
  antagit, 
  att 
  det 
  är 
  samma 
  form, 
  som 
  af 
  Gobi 
  upp- 
  

   gifves 
  för 
  Hvita 
  hafvet. 
  Jag 
  föreslår 
  för 
  den 
  namnet 
  tenuis. 
  

  

  Lefnadsförhållanden. 
  Växten 
  är 
  öfverallt 
  i 
  polarhafvet 
  sub- 
  

   litoral. 
  Den 
  sitter 
  fäst 
  på 
  olika 
  algarter, 
  såsom 
  Lithothamnion 
  

   soriferum, 
  Odonthalia 
  dentata, 
  Polysiphonia 
  arctica, 
  Delesseria 
  Bcerii, 
  

   Chcetomorpha 
  melagonium 
  och 
  andra. 
  I 
  det 
  inre 
  af 
  djupa 
  fjor- 
  

   dar 
  är 
  den 
  ej 
  funnen. 
  Den 
  uppträder 
  spridt 
  växande. 
  Den 
  

   är 
  träffad 
  med 
  reproduktionsorgan 
  vid 
  Spetsbergen 
  under 
  juli 
  

   och 
  augusti, 
  vid 
  Novaja 
  Semljas 
  vestkust 
  under 
  juli, 
  vid 
  denna 
  

   ögrupps 
  ostkust 
  i 
  slutet 
  af 
  augusti. 
  Vid 
  Sveriges 
  vestra 
  kust 
  

   har 
  jag 
  sett 
  sporbärande 
  exemplar 
  i 
  augusti. 
  

  

  Utbredning. 
  Tillhör 
  polarhafvets 
  både 
  atlantiska 
  och 
  ark- 
  

   tiska 
  område 
  och 
  har 
  en 
  temligen 
  vidsträckt 
  utbredning 
  inom 
  

   det 
  senare. 
  Sjelf 
  har 
  jag 
  allestädes 
  funnit 
  den 
  sparsam. 
  

  

  ■i 
  

  

  