﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  167 
  

  

  Maximum 
  af 
  freqvens 
  synes 
  den 
  liafva 
  i 
  Hvita 
  hafvet. 
  Jfr. 
  

   G 
  o 
  b 
  i, 
  anf. 
  st. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet 
  : 
  Finmarken, 
  vid 
  Maasö, 
  spar- 
  

   sam 
  och 
  lokal. 
  

  

  Grönland 
  shaf 
  vet 
  : 
  Spetsbergens 
  nord- 
  och 
  nord 
  vestkust, 
  spar- 
  

   sam 
  och 
  lokal. 
  

  

  Murmanska 
  hafvet: 
  No 
  vaja 
  Seniljas 
  vestkust, 
  sparsam 
  och 
  

   lokal. 
  

  

  Hvita 
  hafvet: 
  allmän 
  och 
  ymnig. 
  

  

  KarisJca 
  hafvet: 
  Uddebay 
  vid 
  No 
  vaja 
  Semljas 
  ostkust, 
  

   sparsam. 
  

  

  Chantransia 
  Daviesii 
  (Dilhv.) 
  Thur. 
  

  

  in 
  Le 
  Jol. 
  List. 
  Alg. 
  Cherb. 
  p. 
  106. 
  Conferva 
  Daviesii 
  Dilhv. 
  Brit. 
  Conf. 
  

   Intr. 
  p. 
  73. 
  

  

  Descr. 
  Callithamnion 
  Daviesii 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Epicr. 
  p. 
  8. 
  

   Fig. 
  » 
  » 
  Harv. 
  Phyc. 
  Brit. 
  t, 
  314. 
  

  

  Syn. 
  Chantransia 
  Daviesii 
  Kleen, 
  Nordl. 
  Alg. 
  p. 
  16. 
  

  

  Lefnadsförhållanden: 
  Arten 
  växer 
  spridd, 
  fäst 
  på 
  litorala 
  

   alger, 
  såsom 
  Gorallina 
  och 
  Cladophor 
  a-arter 
  m. 
  fl. 
  I 
  Ishafvet 
  

   bär 
  den 
  sporer 
  åtminstone 
  under 
  juli, 
  augusti 
  och 
  september. 
  

  

  Utbredning. 
  Hittills 
  känd 
  endast 
  från 
  polarhafvets 
  atlan- 
  

   tiska 
  område, 
  i 
  hvars 
  södra 
  del 
  den 
  har 
  sitt 
  maximum 
  af 
  fre- 
  

   qvens. 
  Dess 
  nordligaste 
  fyndort 
  är 
  Oxfjord 
  i 
  Finmarken 
  vid 
  

   Altensfjordens 
  mynning, 
  ungefär 
  Lat. 
  N. 
  70°. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet: 
  Nordlanden, 
  allmän 
  och 
  ym- 
  

   nig, 
  Finmarken, 
  vid 
  Öxfjord, 
  lokal, 
  sparsam. 
  

  

  Chantransia 
  Virgatula 
  (Harv.) 
  Thur. 
  

  

  in 
  Le 
  Jol. 
  List. 
  Alg. 
  Cherb. 
  p. 
  106. 
  Callithamnion 
  virgatulum 
  Harv. 
  in 
  

   Hook. 
  Brit. 
  Fl. 
  2, 
  p. 
  349. 
  

  

  f. 
  Farlowii 
  nob. 
  

   Descr. 
  Trentepohlia 
  virgatula 
  Farl. 
  New. 
  Engl. 
  Alg. 
  p. 
  109. 
  

   Fig. 
  » 
  » 
  » 
  t. 
  10. 
  fig. 
  3. 
  

  

  Anmärkning 
  vid 
  artbestämningen. 
  I 
  framställningen 
  af 
  släg- 
  

   tet 
  Ghantransias 
  hafsarter 
  råder 
  mycken 
  förvirring. 
  Nästan 
  

   h 
  varje 
  författare 
  afviker 
  från 
  de 
  öfriga 
  i 
  uppfattningen 
  af 
  de 
  

   särskilda 
  arterna 
  och 
  synonymiken 
  är 
  derför 
  i 
  högsta 
  grad 
  

   intrasslad. 
  I 
  Norska 
  polarhafvet 
  finnes 
  det 
  utom 
  de 
  båda 
  förut- 
  

   nämnda 
  två 
  andra 
  Chantransia-s.Ytei, 
  af 
  hvilka 
  den 
  ena 
  utan 
  

   tvifvel 
  är 
  identisk 
  med 
  den, 
  hvilken 
  Farlow 
  på 
  angifvet 
  

   ställe 
  afbildat 
  och 
  benämnt 
  Tr. 
  virgatula 
  Harv., 
  den 
  andra 
  

  

  