﻿174 
  

  

  KJELLMAN, 
  NORRA 
  ISHAFVETS 
  ALGFLORA. 
  

  

  kenhet, 
  synbarligen 
  vid 
  olika 
  tillfällen 
  och 
  af 
  olika 
  personer 
  

   samlade 
  exemplar 
  af 
  en 
  Belesseriq, 
  hvilken 
  fått 
  namnet 
  IX 
  

   alata. 
  Somliga 
  af 
  dessa 
  öfverensstämma 
  mycket 
  väl 
  med 
  den 
  

   citerade 
  figuren 
  hos 
  Ktitzing, 
  andra 
  närma 
  sig 
  mer 
  åt 
  B. 
  

   alata. 
  Från 
  denna 
  senare 
  afvika 
  dock 
  alla 
  genom 
  mera 
  ut- 
  

   spärrade 
  grenar, 
  h 
  vilka 
  vid 
  basen 
  aldrig 
  är 
  o 
  så 
  snedt 
  urrin- 
  

   v 
  gade 
  som 
  hos 
  nämnda 
  art 
  och 
  i 
  följd 
  deraf 
  äro 
  mera 
  regel- 
  

   bundet 
  jemnbreda 
  eller 
  utdraget 
  viggelika 
  än 
  hos 
  denna. 
  Dess- 
  

   utom- 
  äro 
  grenarna 
  alltid 
  och 
  framförallt 
  de 
  af 
  sista 
  ordningen 
  

   tydligt, 
  stundom 
  tätt 
  sågade. 
  Det 
  synes 
  mig 
  derför 
  vara 
  utan 
  

   allt 
  tvifvel, 
  att 
  de 
  grönländska 
  exemplaren 
  icke 
  äro 
  att 
  hän- 
  

   föra 
  till 
  B. 
  alata, 
  utan 
  tillhöra 
  B. 
  denticulata 
  Mont., 
  hvilken 
  

   måste 
  uppfattas 
  såsom 
  en 
  från 
  B. 
  alata 
  skild 
  art 
  och 
  som 
  har 
  sin 
  

   närmaste 
  sainslägting 
  i 
  den 
  från 
  Stilla 
  oceanen 
  kända 
  B. 
  spi- 
  

   nulosa 
  Rupr. 
  J. 
  G. 
  A 
  g., 
  om 
  den 
  icke 
  rent 
  af 
  är 
  identisk 
  med 
  

   denna. 
  Att 
  draga 
  några 
  gränser 
  mellan 
  dem 
  är 
  svårt. 
  Mon- 
  

   tagne 
  har 
  sjelf 
  förklarat 
  sin 
  art 
  identisk 
  med 
  B. 
  spinidosa. 
  

   Rupr 
  ec 
  ht 
  anger 
  B. 
  spinulosa 
  stå 
  nära 
  B. 
  alata 
  f. 
  denticulata, 
  

   men 
  afvika 
  genom 
  de 
  i 
  kanten 
  krusiga 
  bålgrenarnas 
  ringa 
  bredd, 
  

   genom 
  mera 
  frånstående, 
  nästan 
  rätvinkligt 
  utgående 
  nedre 
  

   biaxlar, 
  genom 
  någon 
  olikhet 
  med 
  hänsyn 
  till 
  sidonerverna, 
  

   som 
  jag 
  ej 
  rätt 
  fattar, 
  och 
  genom 
  något 
  längre 
  nedåt 
  från 
  axel- 
  

   spetsarna 
  gående 
  tetrasporutveckling. 
  Hvad 
  bålens 
  bredd 
  be- 
  

   träffar, 
  så 
  vexla 
  de 
  grönländska 
  exemplaren 
  mycket, 
  från 
  4 
  

   mm. 
  till 
  1,5 
  a 
  1 
  mm. 
  och 
  än 
  mindre, 
  om, 
  såsom 
  synes 
  mig 
  an- 
  

   tagligast, 
  B. 
  alata, 
  ft 
  angustifolia 
  Lyngb. 
  är 
  en 
  smal 
  form 
  af 
  

   denna 
  art. 
  Bredare 
  exemplar 
  från 
  Grönland 
  hafva 
  ofta 
  tydligt 
  

   krusig 
  kant. 
  Grenarna 
  äro 
  i 
  allmänhet 
  starkt 
  frånstående 
  och 
  

   på 
  åtskilliga 
  exemplar 
  af 
  B. 
  denticulata 
  bilda 
  de 
  nedre 
  en 
  rät 
  

   eller 
  nästan 
  rät 
  vinkel 
  mot 
  bufvudaxeln. 
  Tetrasporutvecklin- 
  

   gen 
  börjar 
  och 
  sträcker 
  sig 
  hos 
  B. 
  denticulata 
  längre 
  ned 
  än 
  

   hos 
  B. 
  alata. 
  Jfr 
  Rupr. 
  Alg. 
  Och. 
  sid. 
  244. 
  

  

  J. 
  G. 
  Agardh 
  hyser 
  vissa 
  betänkligheter 
  att 
  identifiera 
  i). 
  

   spinidosa 
  och 
  B. 
  denticulata, 
  hufvudsakligen 
  på 
  den 
  grund 
  att 
  

   den 
  senare, 
  såsom 
  den 
  blifvit 
  afbildad 
  af 
  Ktitzing, 
  saknar 
  de 
  

   mikroskopiska 
  sidonerver, 
  hvilka 
  finnas 
  hos 
  B. 
  spinidosa. 
  Det 
  

   må 
  dock 
  märkas, 
  dels 
  att 
  i 
  den 
  diagnos 
  på 
  arten, 
  som 
  'hos 
  

   Ktitzing 
  åtföljer 
  figuren 
  • 
  — 
  anf. 
  st. 
  sid. 
  6 
  — 
  uttryckligen 
  säges: 
  

   »segmentis 
  .... 
  a 
  costa 
  ad 
  margines 
  venis 
  obliquis 
  percursis» 
  

   och 
  att 
  sidonerverna 
  hos 
  grönländska 
  exemplar 
  af 
  B. 
  denticu- 
  

   lata 
  alltid 
  och 
  särskildt 
  hos 
  bredare, 
  sterila 
  exemplar 
  äro 
  tyd- 
  

   liga 
  vid 
  mikroskopisk 
  undersökning, 
  stundom 
  t. 
  o. 
  m. 
  synliga 
  

   för 
  obeväpnadt 
  öga. 
  Jag 
  anser 
  derför, 
  att 
  så 
  vidt 
  dessa 
  begge 
  

  

  