﻿176 
  KJELLMAN, 
  NORRA 
  l 
  SH 
  A 
  F 
  VE 
  T 
  S 
  A 
  L 
  G 
  FLO 
  RA. 
  

  

  Syn. 
  Delesseria 
  sinuosa 
  Kjellm. 
  Vinteralgv. 
  p. 
  64; 
  Spetsb. 
  Thall. 
  1, 
  p. 
  

   10; 
  Algenv. 
  Murm. 
  Meer. 
  p. 
  12; 
  Kariska 
  haf- 
  

   vets 
  algv. 
  p. 
  20. 
  

   » 
  Kleen, 
  Nordl. 
  Alg. 
  p. 
  14. 
  

  

  Nyl. 
  et 
  Ssel. 
  Herb. 
  Fenn. 
  p. 
  74. 
  

   Post, 
  et 
  Kupr. 
  111. 
  Alg. 
  p. 
  II. 
  

   » 
  Schrenk, 
  Ural. 
  Eeise 
  2, 
  p. 
  547. 
  

   » 
  » 
  Wittr. 
  in 
  Heugl. 
  Eeise 
  3, 
  p. 
  284. 
  

  

  Fucus 
  Quercus 
  Pall. 
  Sib. 
  Eeise 
  3, 
  p. 
  34.(?) 
  

   » 
  rubens 
  Gunn. 
  Fl. 
  Norv. 
  2, 
  p. 
  69. 
  

  

  » 
  sinuatus 
  E. 
  Br. 
  in 
  Scoresby, 
  Account 
  1, 
  App. 
  5. 
  

   » 
  . 
  sinuosus 
  Scoresby, 
  Account 
  2, 
  p. 
  131. 
  

   » 
  * 
  /. 
  Wg. 
  Fl. 
  Lapp. 
  p. 
  491. 
  

  

  Phycodrys 
  sinuosa 
  Zeller, 
  Zweite 
  d. 
  Polarf. 
  2, 
  p. 
  86. 
  

  

  Anmärkning- 
  rörande 
  artens 
  polarhafsformer. 
  Delesseria 
  sinuosa 
  

   är 
  en 
  af 
  polarhafvets 
  vanligaste 
  alger 
  och 
  uppträder 
  under 
  

   rätt 
  många 
  variationer, 
  hvilka 
  jag 
  dock 
  anser 
  kunna 
  ordnas 
  

   under 
  de 
  tre 
  ofvan 
  anförda, 
  sedan 
  gammalt 
  urskilda 
  formerna. 
  

   Jag 
  har 
  nämligen 
  blifvit 
  öfvertygad 
  om, 
  att 
  den 
  form, 
  h 
  vilken 
  

   jag 
  förr 
  kallat 
  f. 
  angusta, 
  är 
  att 
  hänföra 
  till/, 
  lingulata 
  Kg. 
  Den 
  

   vanligaste 
  af 
  dessa 
  former 
  är 
  de 
  äldre 
  författarnes 
  D. 
  sinuosa. 
  

   Den 
  når 
  i 
  vissa 
  delar 
  af 
  Ishafvet 
  en 
  betydlig 
  storlek 
  och 
  är 
  

   utan 
  tvifvel 
  att 
  räkna 
  bland 
  detta 
  hafs 
  praktfullaste 
  alger. 
  

   Jag 
  har 
  sett 
  exemplar, 
  som 
  voro 
  mer 
  än 
  30 
  cm. 
  långa, 
  med 
  

   bladlika 
  grenar 
  af 
  ända 
  till 
  18 
  cm. 
  i 
  längd 
  och 
  3 
  — 
  4 
  cm. 
  i 
  bredd. 
  

   Mindre 
  vanlig 
  är 
  en 
  form, 
  som 
  står 
  närmast, 
  ehuru 
  den 
  aldrig 
  

   fullt 
  öfverensstämmer 
  med 
  den 
  i 
  Skagerack 
  vanliga 
  /. 
  querci- 
  

   folia. 
  Vanligare 
  är 
  deremot 
  /. 
  lingulata, 
  hvilken, 
  då 
  den 
  är 
  som 
  

   skarpast 
  utpräglad, 
  högst 
  betydligt 
  afviker 
  från 
  de 
  öfriga 
  for- 
  

   merna, 
  med 
  hvilka 
  den 
  dock 
  genom 
  mellanformer 
  är 
  förbun- 
  

   den. 
  En 
  sådan 
  synnerligen 
  vacker 
  och 
  karakteristisk 
  öfver- 
  

   gångsform 
  till 
  /. 
  tijpica 
  är 
  den 
  varietet, 
  hvilken 
  Kleen 
  om- 
  

   nämner 
  från 
  Nordlanden. 
  Andra 
  dylika 
  mellanformer, 
  som 
  jag 
  

   tagit 
  annorstädes 
  i 
  Ishafvet, 
  likna 
  så 
  nära 
  den 
  figur 
  Kiitzing 
  

   i 
  Tab. 
  Phyc. 
  16. 
  tan. 
  14 
  lemnar 
  af 
  D. 
  Lyallii, 
  att 
  man 
  habituelt 
  

   icke 
  skulle 
  kunna 
  skilja 
  dem 
  från 
  denna 
  art. 
  Temligen 
  ofta 
  

   har 
  jag 
  träffat 
  exemplar 
  af 
  /. 
  lingulata 
  med 
  några, 
  de 
  flesta 
  

   eller 
  alla 
  grenarna 
  af 
  sista 
  eller 
  näst 
  sista 
  ordningen 
  tråd- 
  

   smala, 
  ända 
  till 
  3 
  — 
  4 
  cm. 
  långa. 
  An 
  äro 
  dessa 
  grenar 
  trinda 
  

   efter 
  hela 
  sin 
  längd, 
  än 
  i 
  spetsen 
  plattade. 
  Särdeles 
  utmärkta 
  

   i 
  detta 
  afseende 
  äro 
  några 
  exemplar, 
  samlade 
  på 
  Spetsbergen, 
  

   liggande 
  lösa 
  på 
  lerbotten. 
  Dylika 
  exemplar 
  omtalar 
  Har 
  vev 
  

   från 
  Storbritanniens 
  kuster; 
  jfr 
  anf. 
  st. 
  Afven 
  den 
  typiska 
  

   formen 
  har 
  stundom 
  dylika, 
  ehuru 
  kortare 
  grenar 
  af 
  sista 
  ord- 
  

  

  