﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  V 
  ET 
  EN 
  SK 
  ÄTLIG 
  A 
  ARB 
  ET 
  EN. 
  185 
  

  

  Gen. 
  Rhodophyllis 
  Kiitz. 
  

   Bot, 
  Zeit. 
  1847, 
  p. 
  23. 
  

  

  Rhodophyllis 
  Dichotoma 
  (Lepech.) 
  G 
  o 
  bi. 
  

  

  Algenfl. 
  Weiss. 
  Meer. 
  p. 
  35. 
  Fucus 
  dichotomus 
  Lepech. 
  Commen. 
  Pe- 
  

   trop. 
  p. 
  479, 
  t. 
  22. 
  

  

  Descr. 
  Rhodophyllis 
  veprecula 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Epicr. 
  p. 
  362. 
  

  

  Fig. 
  » 
  » 
  Kiitz. 
  Tab. 
  Phyc. 
  19, 
  t, 
  52. 
  Cfr. 
  tab. 
  nostra 
  12, 
  

  

  fig. 
  3. 
  

   Exsicc. 
  » 
  » 
  Kjellm. 
  in 
  Aresch. 
  Alg. 
  Scand. 
  exsicc. 
  N:o 
  404. 
  

  

  Syn. 
  Calliblepharis 
  ciliata 
  Dickie, 
  Alg. 
  Sutherl. 
  I, 
  p. 
  142, 
  

   » 
  » 
  Kleen, 
  Norell. 
  Alg. 
  p. 
  14. 
  

  

  Chondrus 
  crispus 
  e 
  pumilus 
  Lyngb. 
  Hydr. 
  Dan. 
  p. 
  16. 
  

   Ciliaria 
  fusca 
  Rnpr. 
  Alg. 
  Och. 
  p. 
  251. 
  

   Fucus 
  pumilus 
  Fl. 
  Dan. 
  t. 
  1066. 
  

  

  Rhodophyllis 
  dichotoma 
  Gobi, 
  Algenfl. 
  Weiss. 
  Meer. 
  p. 
  35. 
  

   \ 
  veprecula 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Spetsb. 
  Alg. 
  Bidr. 
  p. 
  10. 
  

  

  Croall, 
  Fl. 
  Disc. 
  p. 
  459. 
  

   » 
  » 
  Kjellm. 
  Spetsb. 
  Thall. 
  1, 
  p. 
  16; 
  Algenv. 
  

  

  Murm. 
  Meer. 
  p. 
  16. 
  

   Rhodymenia 
  ciliata 
  Post 
  et 
  Rupr. 
  111. 
  Alg. 
  p. 
  II. 
  

  

  » 
  jubata 
  Nyl. 
  et 
  Ssel. 
  Herb. 
  Fenn. 
  p. 
  74. 
  

  

  Sphserococcus 
  ciliatus 
  § 
  fuscus 
  Lyngb. 
  Hydr. 
  Dan. 
  p. 
  13. 
  

  

  Lefnadsförhållanden. 
  Arten 
  är 
  en 
  på 
  djupare 
  delar 
  af 
  den 
  

   sublitorala 
  regionen 
  (5 
  — 
  20 
  famnars 
  djup) 
  förekommande 
  alg. 
  

   Den 
  trifves 
  bäst 
  på 
  grus- 
  och 
  sten- 
  samt 
  skalbotten, 
  men 
  sitter 
  

   företrädesvis 
  fäst 
  på 
  de 
  alger, 
  i 
  hvilkas 
  sällskap 
  den 
  växer, 
  så- 
  

   som 
  Laminarier, 
  Delesseria 
  sinuosa, 
  Ptilota 
  pectinata 
  o. 
  a, 
  Den 
  

   är 
  kraftigast 
  och 
  mest 
  typiskt 
  utvecklad 
  på 
  öppen 
  kust, 
  men 
  

   går 
  äfven 
  in 
  i 
  djupa 
  fjordar, 
  hvarest 
  den 
  dock 
  ej 
  sällan 
  antar 
  

   ett 
  från 
  den 
  pelagiska 
  formen 
  mycket 
  afvikande 
  utseende. 
  På 
  

   taflan 
  12 
  har 
  jag 
  låtit 
  afbilda 
  ett 
  dylikt 
  exemplar 
  från 
  det 
  inre 
  

   af 
  Altenfjorden 
  vid 
  Finmarkens 
  kust. 
  Understundom 
  växer 
  

   den 
  sällskaplig 
  i 
  rätt 
  stora 
  individmassor, 
  vanligen 
  dock 
  spridd 
  

   såsom 
  en 
  underordnad 
  beståndsdel 
  i 
  vissa 
  algformationer, 
  så- 
  

   som 
  Laminarie- 
  och 
  Oom^me-formationen. 
  Vid 
  Nordlanden 
  bär 
  

   den 
  sporocarpier 
  i 
  juli 
  och 
  augusti, 
  vid 
  Novaja 
  Semljas 
  vest- 
  

   kust 
  i 
  slutet 
  af 
  juni 
  och 
  under 
  juli, 
  vid 
  Spetsbergen 
  under 
  

   augusti. 
  Exemplar 
  med 
  tetrasporangier 
  har 
  jag 
  tagit 
  vid 
  No- 
  

   vaja 
  Semlja 
  UDder 
  juli. 
  

  

  Utbredning. 
  Tillhör 
  polarhafvets 
  såväl 
  atlantiska 
  som 
  ark- 
  

   tiska 
  florområde. 
  Inom 
  det 
  senare 
  har 
  den 
  en 
  vidsträckt 
  ut- 
  

   bredning. 
  Maximum 
  af 
  freqvens 
  når 
  den 
  dock 
  i 
  nordliga 
  de- 
  

   len 
  af 
  Norska 
  polarhafvet 
  och 
  i 
  Hvita 
  hafvet, 
  Dess 
  nordligaste 
  

  

  