﻿VEGA-EXPEDITIOKEKS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  187 
  

  

  Lefnadsförhåll 
  anden: 
  Växten 
  är 
  i 
  polarhafvet 
  vanligast 
  en 
  

   sublitoral 
  eller 
  elitoral 
  alg. 
  Enligt 
  Kleen 
  skall 
  den 
  vid 
  Nord- 
  

   landen 
  stundom 
  förekomma 
  i 
  klipphålor 
  inom 
  litoralregionen. 
  

   Den 
  föredrar 
  öppen 
  kust, 
  ehuru 
  den 
  äfven 
  går 
  in 
  i 
  djupa 
  fjor- 
  

   dar. 
  Mera 
  sällan 
  är 
  den 
  fäst 
  på 
  sten 
  eller 
  musselskal, 
  van- 
  

   ligen 
  på 
  större 
  alger 
  t. 
  ex. 
  Lammaria 
  digitala, 
  Ptilota 
  pectinaia, 
  

   Belesseria 
  sinaosa 
  och 
  Lithothamnier. 
  På 
  de 
  flesta 
  ställen 
  växer 
  

   den 
  spridd 
  i 
  enstaka 
  exemplar. 
  I 
  vestra 
  delen 
  af 
  Kariska 
  haf- 
  

   vet 
  uppträdde 
  f. 
  angustata 
  sällskaplig 
  i 
  större 
  individmassor. 
  

   Vid 
  Spetsbergen 
  är 
  den 
  i 
  utveckling 
  året 
  om. 
  I 
  Mosselbay 
  

   har 
  jag 
  funnit 
  den 
  stadd 
  i 
  tillväxt 
  och 
  sporocarpiebärande 
  

   äfven 
  under 
  vintern, 
  ehuru 
  den 
  dock 
  här 
  når 
  sin 
  högsta 
  ut- 
  

   bildning 
  under 
  sommaren 
  och 
  hösten. 
  Den 
  är 
  funnen 
  med 
  

   sporocarpier 
  vid 
  Nordlanden 
  under 
  hela 
  sommaren, 
  vid 
  Fin- 
  

   marken 
  i 
  augusti 
  och 
  september, 
  vid 
  Spetsbergen 
  under 
  juli 
  

   och 
  januari 
  månader, 
  vid 
  Novaja 
  Semljas 
  vestkust 
  under 
  juli; 
  

   med 
  tetrasporangier 
  vid 
  Nordlanden 
  under 
  hela 
  sommaren, 
  vid 
  

   Finmarken 
  i 
  september, 
  vid 
  Spetsbergen 
  i 
  juli, 
  i 
  Hvita 
  hafvet 
  

   under 
  slutet 
  af 
  juni 
  eller 
  början 
  af 
  juli. 
  Det 
  vill 
  häraf 
  synas, 
  

   som 
  skulle 
  arten 
  i 
  Ishafvet 
  kunna 
  utveckla 
  sporocarpier 
  hela 
  

   året 
  om, 
  tetrasporangier 
  företrädesvis 
  under 
  sommaren. 
  

  

  Utbredning. 
  Tillhör 
  både 
  det 
  atlantiska 
  och 
  arktiska 
  flor- 
  

   området. 
  Inom 
  det 
  senare 
  har 
  den 
  en 
  vidsträckt 
  utbredning. 
  

   Ännu 
  är 
  den 
  dock 
  icke 
  känd 
  från 
  Sibiriska 
  Ishafvet. 
  Ymnigast 
  

   har 
  jag 
  funnit 
  den 
  i 
  östra 
  delen 
  af 
  Kariska 
  hafvet. 
  Dess 
  nord- 
  

   ligaste 
  fyndort 
  är 
  Treurenbergbay 
  vid 
  Spetsbergens 
  nordkust, 
  

   Lat. 
  79° 
  "ö6' 
  N. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet: 
  Nordlanden, 
  allmän 
  ehuru 
  

   icke 
  ymnig, 
  Finmarken 
  spridd, 
  men 
  temligen 
  ymnig 
  vid 
  Maasö, 
  

   Gjesvrer, 
  Mageröns 
  sydkust, 
  Öxfjord 
  och 
  Talvik. 
  

  

  Grönlands 
  hafvet: 
  flerstädes 
  vid 
  Spetsbergens 
  nord- 
  och 
  

   Testkust, 
  men 
  allestädes 
  sparsam. 
  

  

  Murmansha 
  hafvet: 
  Ryska 
  Lappmarkens 
  och 
  Cisuralska 
  Sa- 
  

   mojedlandets 
  kust, 
  ön 
  Kolgujew, 
  vestkusten 
  af 
  Novaja 
  Semlja 
  

   och 
  Waigatsch, 
  på 
  senare 
  ställena 
  spridd 
  och 
  sällsynt. 
  

  

  Hvita 
  hafvet: 
  temligen 
  allmän. 
  

  

  Kariska 
  hafvet: 
  ymnig 
  i 
  Uddebay 
  vid 
  Novaja 
  Semljas 
  ost- 
  

   kust, 
  

  

  Amerikanska 
  Ishafvet: 
  enligt 
  Harv. 
  Ner. 
  Am. 
  anf. 
  st. 
  

  

  Baffinsbay: 
  Cumberland 
  Sound, 
  Grönlands 
  vestkust 
  vid 
  

   Godthaab, 
  Holstenborg, 
  Hunde 
  Islands, 
  Jakobshavn 
  och 
  

   Disco-ön 
  (?). 
  

  

  