﻿VEGA-EXPEDITIONEXS 
  V 
  ET 
  EN 
  SK 
  APLT 
  G 
  A 
  ARB 
  ET 
  EN. 
  195 
  

  

  spridd 
  inom 
  olika 
  algformationer. 
  Talrikast 
  och 
  yppigast 
  har 
  

   jag 
  funnit 
  den 
  tillsammans 
  med 
  Laminarier 
  i 
  östligaste 
  delen 
  

   af 
  Sibiriska 
  Ishafvet. 
  Den 
  föredrar 
  öppen 
  kust, 
  men 
  går 
  ock- 
  

   så 
  in 
  i 
  djupa 
  fjordar. 
  Vid 
  Spetsbergens 
  nordkust 
  har 
  jag 
  un- 
  

   der 
  vintern 
  funnit 
  endast 
  unga 
  exemplar. 
  Vid 
  Spetsbergens 
  

   kuster 
  liksom 
  också 
  i 
  andra 
  delar 
  af 
  Ishafvet 
  når 
  den 
  sin 
  

   högsta 
  utveckling 
  under 
  sommaren 
  och 
  tidigt 
  på 
  hösten. 
  Vid 
  

   denna 
  tid 
  äger 
  den 
  i 
  riklig 
  mängd 
  de 
  organ, 
  hvilka 
  J. 
  G. 
  Agardh 
  

   tolkar 
  såsom 
  procarpier, 
  hvaraf 
  man 
  kan 
  sluta, 
  att 
  det 
  är 
  un- 
  

   der 
  senhösten, 
  den 
  har 
  sin 
  egentliga 
  carposporbildningsperiod. 
  

   Under 
  denna 
  tid 
  har 
  jag 
  aldrig 
  haft 
  tillfälle 
  att 
  undersöka 
  

   den. 
  I 
  mina 
  samlingar 
  från 
  Novaja 
  Semljas 
  vestkust 
  finnes 
  

   ett 
  under 
  juli 
  månad 
  taget 
  exemplar 
  med 
  nästan 
  mogna 
  sporo- 
  

   carpier. 
  På 
  den 
  citerade 
  taflan 
  lemnas 
  en 
  afbildning 
  af 
  dessa. 
  

   Tetrasporangier 
  äro 
  okända, 
  

  

  Utbredning. 
  Arten 
  är 
  en 
  ren 
  arktisk 
  alg 
  med 
  mycket 
  vid- 
  

   sträckt 
  utbredning 
  inom 
  det 
  arktiska 
  florområdet. 
  Från 
  norra 
  

   Atlanten 
  är 
  den 
  icke 
  känd, 
  men 
  i 
  norra 
  delen 
  af 
  Stilla 
  ocea- 
  

   nen 
  har 
  jag 
  tagit 
  exemplar 
  af 
  den. 
  Med 
  undantag 
  af 
  Ameri- 
  

   kanska 
  Ishafvet 
  känner 
  jag 
  den 
  från 
  alla 
  undersökta 
  större 
  

   sträckor 
  af 
  Ishafvet. 
  Maximum 
  af 
  freqvens 
  når 
  den 
  i 
  östra 
  

   delen 
  af 
  Sibiriska 
  Ishafvet. 
  Dess 
  nordligaste 
  fyndort 
  är 
  Mos- 
  

   selbay 
  vid 
  Spetsbergens 
  nordkust, 
  Lat. 
  N. 
  79° 
  53'. 
  

  

  Fyndorter: 
  Grönländska/vet 
  : 
  Spetsbergens 
  nord- 
  och 
  vest- 
  

   kust, 
  lokal 
  och 
  sparsam. 
  

  

  MurmansJca 
  hafvet: 
  Kap 
  Kanin 
  enligt 
  exemplar 
  i 
  Ruprechts 
  

   herbarium 
  1 
  , 
  vestkusten 
  af 
  Novaja 
  Semlja 
  och 
  Waigatsch 
  från 
  

   Matotschkin 
  till 
  Jugor 
  Schar, 
  allmän 
  och 
  temligen 
  ymnig. 
  

  

  KarisJca 
  hafvet: 
  sparsam 
  vid 
  Uddebay 
  vid 
  Novaja 
  Semljas 
  

   ostkust. 
  

  

  Sibiriska 
  Ishafvet: 
  Irkajpi, 
  Koljutschin-ön, 
  Pitlekaj, 
  Tjakpa; 
  

   vid 
  Pitlekaj 
  ymnig. 
  

  

  Baffinsbay: 
  Cumberland 
  Sound. 
  Jag 
  har 
  antagit, 
  att 
  den 
  

   växt, 
  Dickie 
  beskrifver 
  härifrån 
  under 
  namn 
  K. 
  Pennyi, 
  är 
  åt- 
  

   minstone 
  delvis 
  S. 
  arctica. 
  På 
  denna 
  träffar 
  beskrifningen 
  

   fullständigt 
  in. 
  'Den 
  är 
  dock 
  alltför 
  ofullständig 
  för 
  att 
  gifva 
  

   full 
  säkerhet. 
  

  

  I 
  den 
  förut 
  omnämnda 
  af 
  Herrnhutska 
  missionärer 
  gjorda 
  

   algsamlingen 
  funnos 
  också 
  ett 
  par 
  exemplar 
  af 
  Sarcophyllis 
  arc- 
  

   tica. 
  Dessa 
  förskrefvo 
  sig 
  antingen 
  från 
  Grönlands 
  vestkust 
  

   eller 
  från 
  Labrador. 
  

  

  1 
  För 
  tillfället 
  att 
  undersöka 
  detta 
  står 
  jag 
  i 
  stor 
  förbindelse 
  till 
  dr. 
  

   Chr. 
  Gobi. 
  

  

  