﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  199 
  

  

  når 
  den 
  här 
  dock 
  under 
  juli 
  och 
  augusti, 
  och 
  under 
  denna 
  

   tid 
  är 
  den 
  rikast 
  försedd 
  med 
  mogna 
  tetrasporangier. 
  Vid 
  

   Spetsbergen 
  äro 
  tetrasporexemplar 
  samlade 
  under 
  april, 
  juli, 
  

   augusti, 
  oktober, 
  november 
  och 
  december, 
  vid 
  No 
  vaja 
  Semljas 
  

   vestkust 
  under 
  juli, 
  vid 
  Norges 
  nordkust 
  under 
  juli 
  och 
  au- 
  

   gusti, 
  i 
  Sibiriska 
  Ishafvet 
  under 
  september, 
  vid 
  Grönlands 
  

   vestkust 
  i 
  februari 
  månad. 
  

  

  Eörande 
  de 
  egendomliga 
  nematheciilika 
  utväxter, 
  som 
  

   stundom 
  finnas 
  hos 
  denna 
  växt, 
  om 
  h 
  vilkas 
  natur 
  jag 
  ännu 
  

   icke 
  kan 
  meddela 
  närmare 
  upplysningar, 
  hänvisar 
  jag 
  till 
  min 
  

   uppsats 
  om 
  Spetsbergens 
  Florideer 
  (Spetsb. 
  Thall. 
  1, 
  sid. 
  18). 
  

  

  Utbredning. 
  Arten 
  är 
  circumpolär. 
  Maximum 
  af 
  freqvens 
  

   når 
  den 
  i 
  norra 
  delen 
  af 
  Norska 
  polarhafvet, 
  i 
  östra 
  delen 
  af 
  

   Grönlands-hafvet 
  och 
  i 
  östra 
  delen 
  af 
  Murmanska 
  hafvet. 
  Alg- 
  

   samlingarna 
  från 
  Grönland 
  innehålla 
  en 
  betydlig 
  mängd 
  ex- 
  

   emplar 
  af 
  arten, 
  hvaraf 
  det 
  är 
  att 
  förmoda, 
  att 
  den 
  äfven 
  här 
  

   är 
  ymnig 
  och 
  allmän. 
  Redan 
  i 
  södra 
  delen 
  af 
  Norska 
  polar- 
  

   hafvet 
  är 
  den 
  sparsam. 
  Nordligaste 
  fyndorten 
  är 
  Low 
  Island 
  

   vid 
  Spetsbergens 
  nordkust, 
  Lat. 
  N. 
  80° 
  20'. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet: 
  Nordlanden, 
  lokal 
  och 
  spar- 
  

   sam, 
  Tromsö 
  amt 
  vid 
  Renö, 
  Finmarken 
  vid 
  Maasö, 
  Gjesvser, 
  

   Mageröns 
  sydkust, 
  Oxfjord, 
  Tal 
  vik, 
  allmän 
  och 
  ymnig, 
  vid 
  

   Vardö 
  och 
  Vadsö 
  enligt 
  Gunnerus 
  anf. 
  st. 
  

  

  G-rönlandshafvet: 
  allmän 
  och 
  ymnig 
  längs 
  Spetsbergens 
  

   nord- 
  och 
  vestkust. 
  

  

  Murmanska 
  hafvet: 
  Ryska 
  Lappmarkskusten, 
  vestkusten 
  af 
  

   Novaja 
  Semlja 
  och 
  Waigatsch 
  från 
  Matotschkin 
  Schar 
  till 
  Ju- 
  

   gor 
  Schar, 
  allmän 
  och 
  temligen 
  ymnig. 
  

  

  Hvita 
  hafvet: 
  temligen 
  lokal 
  och 
  sällsynt. 
  

  

  Kariska 
  hafvet: 
  Kap 
  Palander 
  och 
  Aktinia-viken, 
  lokal 
  och 
  

   temligen 
  sparsam. 
  

  

  Sibiriska 
  Ishafvet: 
  Irkajpi, 
  Koljutschinön 
  och 
  Pitlekaj, 
  spar- 
  

   sam, 
  men 
  temligen 
  allmän. 
  

  

  Amerikanska 
  Ishafvet. 
  Jfr 
  Harvey 
  anf. 
  st. 
  

  

  Baffinsbay: 
  Cumberland 
  Sound, 
  temligen 
  ymnig, 
  Grön- 
  

   lands 
  vestkust: 
  Nanortalik, 
  Smallesund, 
  Neuherrnhut, 
  Godt- 
  

   haab, 
  Sukkertoppen, 
  Holstenborg, 
  Disco-ön, 
  Jakobshavn, 
  Sakak, 
  

   Rittenbenk, 
  Whale 
  Island 
  (uppkastad 
  på 
  stranden), 
  Lat. 
  N 
  

   73° 
  26' 
  och 
  (?) 
  i 
  Smiths 
  Sound 
  mellan 
  Lat. 
  N. 
  78 
  och 
  82, 
  

   om, 
  såsom 
  jag 
  förmodar, 
  den 
  växt, 
  h 
  vilken 
  Ashmead 
  upp- 
  

  

  