﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  221 
  

  

  betydlig 
  skilnaden 
  i 
  tjocklek 
  är 
  mellan 
  f. 
  litoralis 
  och 
  den 
  ty- 
  

   piska 
  formen 
  visar 
  en 
  jemförelse 
  mellan 
  figurerna 
  4 
  och 
  6 
  på 
  

   taflan 
  15, 
  som 
  återge 
  tvärsnitt 
  af 
  motsvarande 
  båldelar 
  hos 
  

   dessa 
  båda 
  former. 
  Dessa 
  figurer 
  visa 
  också, 
  att 
  någon 
  olik- 
  

   het 
  i 
  bygnad 
  förefinnes 
  mellan 
  dessa 
  former. 
  Hos 
  den 
  ty- 
  

   piska 
  Pt. 
  pectinata 
  är 
  i 
  de 
  utvuxna 
  grenarna 
  af 
  näst 
  sista 
  

   ordningen 
  tvärsnittets 
  centrala 
  cell 
  omgifven 
  af 
  en 
  fullständig 
  

   krets 
  stora, 
  endokromfattiga 
  celler, 
  mellan 
  h 
  vilka 
  och 
  de 
  endo- 
  

   kromrika, 
  små 
  kortikalcellerna 
  ligga 
  andra 
  endokromfattiga 
  cel- 
  

   ler 
  af 
  mindre 
  storlek. 
  Hos 
  f. 
  litoralis 
  åter 
  är 
  bygnadenså 
  till- 
  

   vida 
  afvikande, 
  att 
  den 
  centrala 
  cellen 
  endast 
  i 
  riktning 
  af 
  

   tvärsnittets 
  längsta 
  axel 
  gränsar 
  till 
  stora 
  endokromfattiga 
  

   celler, 
  deremot 
  efter 
  kortaxeln 
  omedelbart 
  till 
  små, 
  endokrom- 
  

   rika 
  celler. 
  Detta 
  har 
  till 
  följd, 
  att 
  på 
  en 
  utvuxen 
  axel 
  af 
  näst 
  

   sista 
  ordningen 
  hos 
  en 
  Pt. 
  pectinata 
  f. 
  litoralis 
  vid 
  genomfal- 
  

   lande 
  ljus 
  den 
  axelns 
  midt 
  genomgående 
  axila 
  cellraden 
  skim- 
  

   rar 
  igenom, 
  hvilket 
  deremot 
  icke 
  är 
  fallet 
  hos 
  typisk 
  Pt. 
  serrata, 
  

   Att 
  strukturen 
  i 
  äldre 
  och 
  yngre 
  delar 
  af 
  bålen 
  hos 
  den 
  först- 
  

   nämnda 
  är 
  rätt 
  olika, 
  visar 
  en 
  jemförelse 
  mellan 
  fig 
  4 
  och 
  5. 
  

   Den 
  senare 
  figuren 
  anger 
  tillika, 
  att 
  icke 
  heller 
  i 
  äldre 
  delar 
  

   den 
  axila 
  cellraden 
  omgifves 
  af 
  en 
  fullständig 
  krets 
  stora 
  endo- 
  

   kromfattiga 
  celler. 
  Endast 
  sterila 
  exemplar 
  äro 
  kända. 
  

  

  Levnadsförhållanden. 
  Hufvudformen 
  och 
  f. 
  integerrima 
  äro 
  af- 
  

   gjordt 
  sublitorala 
  eller 
  elitorala. 
  Den 
  förra 
  har 
  jag 
  inom 
  det 
  

   arktiska 
  florområdet 
  oftast 
  träffat 
  på 
  10 
  — 
  20 
  famnars 
  djup, 
  men 
  

   den 
  hör 
  bland 
  de 
  Florideer, 
  hvilka 
  gå 
  ned 
  till 
  de 
  största 
  dju- 
  

   pen. 
  Vid 
  Spetsbergens 
  kust 
  har 
  jag 
  upphemtat 
  exemplar 
  på 
  

   ett 
  ställe 
  från 
  150, 
  på 
  ett 
  par 
  andra 
  ställen 
  från 
  80 
  — 
  100 
  fam- 
  

   nars 
  djup. 
  Enligt 
  Kleen 
  är 
  den 
  i 
  Nordlanden 
  en 
  djupvattens- 
  

   form. 
  Vid 
  Finmarken 
  har 
  jag 
  i 
  ytterskären 
  funnit 
  den 
  på 
  

   15 
  — 
  20 
  famnars 
  djup, 
  i 
  det 
  inre 
  af 
  Altenfjorden 
  på 
  5 
  — 
  6 
  fam- 
  

   nar. 
  I 
  Hvita 
  hafvet 
  uppträder 
  den 
  på 
  temligen 
  vexlande 
  djup, 
  

   från 
  IV2 
  till 
  10 
  famnar. 
  I 
  östra 
  delen 
  af 
  Murmanska 
  hafvet 
  

   träffas 
  den 
  enligt 
  regeln 
  på 
  10 
  — 
  20 
  famnar. 
  Den 
  trifves 
  på 
  

   olika 
  slags 
  botten, 
  men 
  synes 
  föredraga 
  fast 
  bergbotten 
  och 
  

   småstensbotten. 
  I 
  Norska 
  polarhafvet 
  tillhör 
  den 
  den 
  s. 
  k. 
  

   arktiska 
  formationen, 
  i 
  det 
  arktiska 
  floronirådet 
  utgör 
  den 
  en 
  

   vanlig 
  beståndsdel 
  i 
  Oora 
  ??mé-f 
  or 
  mationen, 
  ehuru 
  den 
  inga- 
  

   lunda 
  saknas 
  inom 
  andra 
  formationer 
  och 
  uppträder 
  här 
  stun- 
  

   dom 
  sällskaplig 
  i 
  stora 
  individmassor. 
  Den 
  föredrar 
  öppen 
  

   kust 
  och 
  synes 
  i 
  den 
  glaciala 
  delen 
  af 
  polarhafvet 
  icke 
  gå 
  in 
  i 
  

   det 
  inre 
  af 
  de 
  djupa 
  fjordarna. 
  Vid 
  Norges 
  nordkust 
  har 
  jag 
  

   dock 
  funnit 
  den 
  i 
  det 
  inre 
  af 
  Altenfjorden. 
  

  

  