﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  AliBETEX. 
  227 
  

  

  Syn. 
  Callithanmion 
  corallina 
  Eupr. 
  1. 
  c. 
  

  

  » 
  lapponicum 
  Eupr. 
  1. 
  c. 
  

  

  plumula 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Spetsb. 
  Alg. 
  Progr. 
  p. 
  2; 
  Bidr. 
  

   p. 
  11. 
  

  

  Anmärkning 
  vid 
  art- 
  och 
  formuppfattningen. 
  Redan 
  i 
  min 
  

   uppsats 
  om 
  Spetsbergens 
  Florideer 
  har 
  jag 
  angifvit, 
  att 
  den 
  

   växt 
  från 
  denna 
  ögrupp, 
  h 
  vilken 
  jag 
  efter 
  J. 
  G. 
  Agardhs 
  

   föredöme 
  benämnde 
  Antithamnion 
  plumula, 
  i 
  vissa 
  afseenden 
  

   afvek 
  från 
  den 
  sydliga 
  så 
  benämnda 
  arten. 
  En 
  form, 
  liknande 
  

   den 
  Spetsbergska, 
  fann 
  jag 
  sedermera 
  i 
  östra 
  Murmanska 
  haf- 
  

   vet 
  och 
  i 
  Kariska 
  hafvet 
  och 
  på 
  förra 
  stället 
  dessutom 
  en 
  

   annan, 
  hvilken 
  jag 
  ansåg 
  och 
  fortfarande 
  anser 
  identisk 
  med 
  

   Ruprechts 
  Callithamnion 
  corallina. 
  Sedermera 
  har 
  G 
  o 
  bi 
  i 
  

   sin 
  framställning 
  af 
  Hvita 
  hafvets 
  algflora 
  ingått 
  på 
  en 
  när- 
  

   mare, 
  mycket 
  förtjenstfull 
  utredning 
  af 
  de 
  i 
  Ishafvet 
  funna 
  

   med 
  Antithamnion 
  plumula 
  närmast 
  beslägtade 
  algformerna. 
  

   Han 
  ådagalägger, 
  att 
  den 
  i 
  Hvita 
  hafvet 
  anträffade 
  Antitham- 
  

   nion-formen 
  i 
  åtskilligt 
  afviker 
  från 
  typisk 
  A. 
  plumula 
  och 
  låter 
  

   den 
  derför 
  bilda 
  en 
  varietet 
  af 
  denna, 
  som 
  han 
  benämner 
  

   var. 
  boreale. 
  Han 
  belyser 
  vidare 
  den 
  af 
  Ruprecht 
  först, 
  men 
  

   näppeligen 
  igenkänneligt 
  beskrifna 
  Callithamnion 
  lapponicum, 
  

   hvilken 
  han 
  anser 
  vara 
  en 
  mellanform 
  mellan 
  A. 
  plumula 
  f. 
  

   typica 
  och 
  f. 
  boreale. 
  Han 
  påpekar 
  tillika, 
  att 
  A. 
  plumula 
  är 
  

   nära 
  beslägtad 
  med 
  A. 
  (Callithamnion) 
  americanum 
  och 
  uttalar 
  

   den 
  förmodan, 
  att 
  denna 
  senare 
  endast 
  är 
  att 
  anse 
  för- 
  en 
  

   form 
  af 
  A. 
  plumula. 
  Sin 
  undersökning 
  afslutar 
  G 
  o 
  bi 
  med 
  

   följande 
  anförande: 
  »Es 
  ist 
  bekannt, 
  dass 
  A. 
  plumula 
  eigentlich 
  

   dem 
  Gebiete 
  des 
  Atlantischen 
  Oceans 
  und 
  des 
  Mittelmeeres 
  

   angehört; 
  im 
  nördlichen 
  Ocean 
  kommt 
  diese 
  Form 
  schon 
  viel 
  

   seltener 
  vor 
  und 
  zwar 
  vereinzelt 
  in 
  sehr 
  dunnen 
  Biischeln 
  

   von 
  unbedeutender 
  Grösse 
  . 
  . 
  . 
  Folglich 
  erscheint 
  sie 
  fur 
  den 
  

   nördlichen 
  Ocean 
  nicht 
  als 
  eine 
  aborigene 
  Stammform, 
  son- 
  

   dern 
  vielmehr 
  als 
  eine 
  dahin 
  eingewanderte 
  und 
  dabei 
  sehr 
  

   stark 
  veränderto 
  

  

  Att 
  A. 
  americanum 
  är 
  nära 
  beslägtad 
  med 
  A. 
  plumula 
  sär- 
  

   skildt 
  A. 
  plumula 
  var. 
  horeale 
  Gobi, 
  deri 
  måste 
  jag 
  instämma 
  

   fullkomligt 
  med 
  Gobi. 
  Men 
  skulle 
  man 
  anse 
  denna 
  icke 
  dif- 
  

   ferentierad 
  till 
  art, 
  så 
  torde 
  också 
  en 
  hel 
  del 
  andra 
  såsom 
  

   sjelfständiga 
  arter 
  beskrifna 
  Antithamnier 
  måhända 
  med 
  lika 
  

   stort 
  skäl 
  subsumeras 
  såsom 
  former 
  under 
  samma 
  art. 
  Mellan 
  

   A. 
  americanum 
  och 
  A. 
  Pylaiscei 
  gifves 
  det 
  enligt 
  Farlow 
  (New 
  

   Engl. 
  Alg. 
  p. 
  123) 
  mellanformer 
  och 
  A. 
  plumula 
  var. 
  boreale 
  visar 
  

   ej 
  sällan 
  en 
  stark 
  tendens 
  åt 
  denna 
  art. 
  Callithamnion 
  corallina 
  

  

  