﻿246 
  KJELLMAN, 
  N 
  O 
  R 
  R 
  A 
  I 
  S 
  ti 
  A 
  F 
  V 
  E 
  T 
  8 
  A 
  L 
  G 
  F 
  LO 
  R 
  A. 
  

  

  f. 
  typica 
  nob. 
  

  

  f. 
  elongata, 
  thalli 
  segmentis 
  complurium 
  ordinum 
  alatis, 
  summis 
  sub- 
  

   coriaceis 
  vel 
  coriaceis, 
  1,5—2,5 
  cm. 
  latis, 
  plus 
  minus 
  crebre 
  et 
  argute 
  ser- 
  

   ratis, 
  elongatis, 
  apicibus 
  truncatis; 
  cryptostomatibus 
  numerosioribus. 
  

   Fig. 
  Fucus 
  serratus 
  Harv. 
  Phyc. 
  Brit. 
  t. 
  47. 
  

   Exsicc. 
  » 
  » 
  Aresch. 
  Alg. 
  Scand. 
  exsicc. 
  N:o 
  55. 
  

  

  f. 
  angusta 
  nob. 
  

  

  f. 
  elongata, 
  thalli 
  segmentis 
  complurium 
  ordinum 
  alatis, 
  summis 
  sub- 
  

   coriaceis, 
  circa 
  1 
  cm. 
  latis 
  profunde, 
  plus 
  minus 
  crebre 
  et 
  argute 
  serratis, 
  

   elongatis, 
  apicibus 
  truncatis; 
  cryptostomatibus 
  sat 
  numerosis. 
  

  

  Syn. 
  Fucus 
  serratus 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Enum.; 
  Spetsb. 
  Alg. 
  Bidr. 
  p. 
  9, 
  11. 
  

   » 
  » 
  Aresch. 
  Phyc. 
  Scand. 
  p. 
  258. 
  

  

  » 
  » 
  Gobi, 
  Algenfl. 
  Weiss. 
  Meer. 
  p. 
  57. 
  

  

  Gunn. 
  Fl. 
  Korv. 
  1, 
  p. 
  28. 
  

   » 
  Kjellm. 
  Algenv. 
  Murm. 
  Meer. 
  p. 
  28. 
  

   » 
  Kleen, 
  Nordl. 
  Alg. 
  p. 
  25. 
  

   » 
  » 
  Lyngb. 
  Hydr. 
  Dan. 
  p. 
  5. 
  

  

  » 
  Nyl. 
  et 
  Ssel. 
  Herb. 
  Fenn. 
  p. 
  73. 
  

   Post. 
  et 
  Eupr. 
  111. 
  Alg. 
  p. 
  II. 
  

   Wg. 
  Fl. 
  Lapp. 
  p. 
  489. 
  

  

  Anmärkning 
  vid 
  formbegränsningen, 
  Utgående 
  från 
  den 
  åsig- 
  

   ten, 
  att 
  variationsriktningarna 
  och 
  variationsgränserna 
  hos 
  en 
  

   mycket 
  vexlande 
  art 
  framhållas 
  mindre 
  skarpt 
  och 
  t} 
  7 
  dligt, 
  

   om 
  en 
  alla 
  formerna 
  omfattande 
  beskrifning 
  lemnas, 
  än 
  om 
  

   vissa 
  grundformer, 
  kring 
  hvilka 
  de 
  öfriga 
  kunna 
  grupperas, 
  

   uppställas 
  och 
  karakteriseras, 
  har 
  jag 
  ansett 
  mig 
  böra 
  väcka 
  

   uppmärksamheten 
  på 
  de 
  i 
  det 
  föregående 
  beskrifna 
  typerna 
  

   af 
  Fucus 
  serratus. 
  Kring 
  dessa 
  tror 
  jag, 
  att 
  alla 
  de 
  former, 
  

   hvilka 
  samlingarna 
  af 
  Fucus 
  serratus 
  från 
  polarhafvet 
  inne- 
  

   hålla, 
  temligen 
  lätt 
  och 
  naturligt 
  kunna 
  ordnas. 
  Såsom 
  ty- 
  

   pisk 
  Fucus 
  serratus 
  har 
  jag 
  antagit 
  den 
  af 
  Harvey 
  i 
  Phyc. 
  

   Brit. 
  på 
  taflan 
  47 
  afbildade 
  formen, 
  hvilken 
  förekommer 
  all- 
  

   mänt 
  vid 
  Sveriges 
  vestra 
  kust 
  och 
  äfven 
  är 
  vanlig 
  vid 
  Norges 
  

   polarhafskust. 
  Nära 
  denna 
  står 
  en 
  form, 
  hvilken 
  är 
  funnen 
  inom 
  

   polarhafvets 
  arktiska 
  florområde, 
  i 
  östra 
  delen 
  af 
  Murmanska 
  

   hafvet, 
  den 
  som 
  jag 
  kallat 
  f. 
  angusta. 
  Den 
  afviker 
  från 
  den 
  ty- 
  

   piska 
  genom 
  betydligt 
  smalare 
  bål 
  och 
  mindre 
  tätt 
  sågade 
  öfre 
  

   segment. 
  Båda 
  hafva 
  en 
  vid 
  torkning 
  läderartad 
  bål 
  med 
  seg- 
  

   ment 
  af 
  5 
  eller 
  flera 
  ordningar 
  vingade 
  och 
  segmenten, 
  såväl 
  

   de 
  sterila 
  som 
  fertila, 
  jemnbreda 
  eller 
  viggelika 
  med 
  nästan 
  

   rät 
  kontur 
  och 
  tvärhuggna 
  spetsar. 
  Cryptostomata 
  äro 
  tem- 
  

   ligen 
  talrika 
  och 
  skarpt 
  framträdande. 
  Till 
  f. 
  angusta 
  sluter 
  

   sig 
  den 
  form, 
  som 
  torde 
  få 
  anses 
  såsom 
  den 
  egentliga 
  glacial- 
  

   formen, 
  f. 
  arctica 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Denna 
  har 
  något 
  kortare 
  segment, 
  

  

  