﻿254 
  KJELLMAN, 
  NOBBA 
  ISHAFVETS 
  ALGFLORA. 
  

  

  Syn. 
  Fucus 
  vesiculosus 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Spetsb. 
  Alg. 
  Progr. 
  p. 
  2; 
  Bidr. 
  p. 
  11. 
  

  

  Ashm. 
  Alg. 
  Hayes, 
  p. 
  96(?) 
  Cfr. 
  p. 
  249 
  sub. 
  F. 
  ve- 
  

   siculoso. 
  

   » 
  Croall, 
  Fl. 
  Disc. 
  p. 
  457; 
  ex 
  parte. 
  

  

  > 
  » 
  Dickie, 
  Alg. 
  Sutherl. 
  1, 
  p. 
  140; 
  ex 
  parte 
  i?); 
  Alg. 
  

  

  Cumberl. 
  p. 
  236; 
  ex 
  parte. 
  

   » 
  Eaton, 
  List, 
  p. 
  44. 
  

  

  » 
  > 
  Lindbl. 
  Bot. 
  Not. 
  p. 
  157. 
  

  

  » 
  » 
  Martin, 
  Met. 
  Observ. 
  p. 
  313. 
  

  

  » 
  » 
  Post. 
  et 
  Eupr. 
  111. 
  Alg. 
  p. 
  II; 
  saltem 
  ex 
  parte. 
  

  

  » 
  Schtibeler, 
  in 
  Heuglin 
  Reise 
  p. 
  317. 
  

  

  » 
  * 
  Scoresby, 
  Account 
  1, 
  p. 
  132. 
  

  

  Sommerf. 
  Spitsb. 
  Fl. 
  233. 
  

   Zeller, 
  Zweite 
  d. 
  Polarf. 
  p. 
  85. 
  

   Cfr. 
  Mårtens 
  Voyage 
  Spitsb. 
  p. 
  77, 
  t. 
  F, 
  fig. 
  b. 
  

  

  Anmärkning 
  vid 
  formbegränsningen. 
  Fucus 
  evanescens 
  har 
  

   under 
  senare 
  tid 
  blifvit 
  allt 
  bättre 
  känd 
  och 
  de 
  algologer, 
  

   hvilka 
  varit 
  i 
  tillfälle 
  att 
  studera 
  den, 
  hafva 
  omfattat 
  J. 
  G. 
  

   Agardhs 
  åsigt, 
  att 
  den 
  är 
  att 
  anse 
  såsom 
  en 
  sjelfständig 
  

   art. 
  Den 
  har 
  förr 
  varit 
  sammanblandad 
  med 
  F. 
  vesiculosus, 
  

   ehuru 
  den 
  antagligen 
  icke 
  är 
  närmast 
  beslägtad 
  med 
  denna 
  

   utan 
  med 
  F. 
  edentatus. 
  Från 
  den 
  förra 
  skiljer 
  den 
  sig 
  genom 
  

   förgrening, 
  segmentens 
  form, 
  genom 
  färg, 
  konsistens 
  och 
  fram- 
  

   förallt 
  genom 
  scaphidiernas 
  olika 
  bygnad. 
  Af 
  F. 
  edentatus 
  

   har 
  jag 
  deremot 
  sett 
  former, 
  som 
  komma 
  F. 
  evanescens 
  mycket 
  

   nära 
  och 
  å 
  andra 
  sidan 
  äfven 
  träffat 
  former 
  af 
  E. 
  evanescens, 
  

   som 
  genom 
  receptaklernas 
  form 
  och 
  storlek 
  mycket 
  påminna 
  

   om 
  F. 
  edentatus. 
  Dock 
  har 
  jag 
  trott 
  mig 
  kunna 
  skilja 
  dessa 
  

   arter 
  på 
  vissa 
  olikheter 
  i 
  bålens 
  förgrening, 
  i 
  konsistens 
  och 
  

   costans 
  beskaffenhet. 
  Jag 
  har 
  här 
  upptagit 
  samma 
  former 
  af 
  

   arten, 
  som 
  jag 
  förut 
  urskiljt 
  och 
  sökt 
  begränsa. 
  De 
  äro 
  vis- 
  

   serligen 
  sammanbundna 
  genom 
  täta 
  mellanformer, 
  men 
  torde 
  

   dock 
  förtjena 
  att 
  särskildt 
  framhållas, 
  emedan 
  de 
  visa 
  artens 
  

   variationsgränser 
  och 
  variationsriktningar 
  och 
  förhålla 
  sig 
  nå- 
  

   got 
  olika 
  i 
  biologiskt 
  och 
  växtgeografiskt 
  hänseende. 
  Under 
  

   dem 
  har 
  jag 
  grupperat 
  de 
  former, 
  hvilka 
  J. 
  G. 
  Agardh 
  om- 
  

   nämnt 
  i 
  sina 
  arbeten 
  öfver 
  Ishafvets 
  algflora. 
  

  

  Fucus 
  miclonensis 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  från 
  Spetsbergen 
  och 
  Grön- 
  

   land, 
  af 
  hvilken 
  jag 
  sett 
  exemplar, 
  bestämda 
  af 
  J. 
  G. 
  Agardh 
  y 
  

   kan 
  jag 
  omöjligen 
  skilja 
  från 
  lågväxt 
  F. 
  evanescens 
  f. 
  angusta 
  

   och 
  från 
  mellanformer 
  mellan 
  denna 
  och 
  f. 
  nana. 
  Om 
  f. 
  mi- 
  

   clonensis 
  De 
  la 
  Pyl. 
  uttalar 
  Far 
  lo 
  w 
  följande 
  omdöme: 
  »F. 
  mi- 
  

   clonensis 
  of 
  De 
  la 
  Pylaié 
  is 
  probably 
  a 
  small 
  form 
  of 
  the 
  

   present 
  (F. 
  evanescens); 
  Farl. 
  New 
  Engl. 
  Alg. 
  sid. 
  102. 
  Dock 
  

   synes 
  mig 
  denna 
  och 
  Fucus 
  distichus 
  var. 
  miclonensis 
  Kleen 
  

  

  